21-TA-1334: Likumprojekts (Grozījumi)
Anotācijas (ex-ante) nosaukums
Tiesību akta projekta "Grozījumi Aizsargjoslu likumā" sākotnējās ietekmes (ex-ante) novērtējuma ziņojums (anotācija)
1. Tiesību akta projekta izstrādes nepieciešamība
1.1. Pamatojums
Izstrādes pamatojums
Ministrijas / iestādes iniciatīva
Apraksts
-
1.2. Mērķis
Mērķa apraksts
Likumprojekts “Grozījumi Aizsargjoslu likumā” (turpmāk – likumprojekts) ir izstrādāts, lai noteiktu iespēju būvniecības projektu īstenošanai aizsargjoslās ap valsts aizsardzības objektiem, paredzot kārtību, kādā tiek kompensēti ar to saistītie izdevumi valsts aizsardzības objekta darbībai.
Spēkā stāšanās termiņš
Nākamā diena pēc izsludināšanas (likumprojektam)
Pamatojums
-
1.3. Pašreizējā situācija, problēmas un risinājumi
Pašreizējā situācija
Saskaņā ar Latvijas Nacionālā enerģētikas un klimata plānu 2021.-2030. gadam viens no uzdevumiem ir izstrādāt efektīvu un pārredzamu regulējumu sauszemes un jūras vēja enerģijas attīstībai, paredzot konkrētus nosacījumus vēja parku izpētei, būvniecībai un ekspluatācijai. Šī likumprojekta mērķis ir precizēt un noteikt skaidru regulējumu attiecībā uz būvniecību aizsargjoslās ap aizsardzības objektiem, kas īpaši ir svarīgi vēja parku attīstības jautājumā.
Sākoties vēja parku attīstībai Latvijā, Aizsardzības ministrija savlaicīgi veica analīzi par to, kā tā varētu ietekmēt un traucēt Nacionālo bruņoto spēku jūras un gaisa radaru darbību. Analīzes rezultātā tika veikti grozījumi Aviācijas likumā un Aizsargjoslu likumā un uz to pamata izdoti vairāki Ministru kabineta noteikumi:
1. Ministru kabineta 2006. gada 27. jūnija noteikumi Nr. 508 “Noteikumi par aizsargjoslām ap valsts aizsardzības objektiem un šo aizsargjoslu platumu”;
2. Ministru kabineta 2015. gada 29. septembra noteikumi Nr. 541 “Noteikumi par militārā lidlauka un militārās aviācijas poligona darbības drošībai potenciāli bīstamo objektu marķēšanu un aprīkošanu ar aizsarggaismām”;
3. Ministru kabineta 2015. gada 29. septembra noteikumi Nr. 542 “Kārtība, kādā pieprasa un saņem Aizsardzības ministrijas atļauju būvēt, ierīkot un izvietot konkrētu militāro lidlauku un militārās aviācijas poligonu darbības drošībai potenciāli bīstamus objektus un veic to uzskaiti”;
4. Ministru kabineta 2014. gada 20. maija noteikumi Nr. 246 “Noteikumi par to valsts aizsardzības vajadzībām paredzēto navigācijas tehnisko līdzekļu un militāro jūras novērošanas tehnisko līdzekļu sarakstu, ap kuriem nosakāmas aizsargjoslas, aizsargjoslu platumu un tajās nosakāmajiem būvniecības ierobežojumiem”;
5. Ministru kabineta 2009. gada 10. novembra noteikumi Nr. 1312 “Noteikumi par darbību ierobežojumiem aizsargjoslās ap valsts aizsardzības objektiem”.
Pašlaik aizsargjoslu platumu un tajās nosakāmie ierobežojumi tiek noteikti, pamatojoties uz Aizsargjoslu likuma 35., 50. un 58.5 panta tiesisko regulējumu, uz kuriem balstoties ir izdoti minētie Ministru kabineta līmeņa normatīvie akti, kas regulē ierobežojumus aizsargjoslās ap valsts aizsardzības objektiem. Ministru kabineta noteikumu līmenī noteikto funkcionālo aizsargjoslu mērķis ir pasargāt aizsardzības objektus, tajā skaitā Nacionālo bruņoto spēku jūras un gaisa radarus, militāros poligonu un lidlaukus no augstām celtnēm, liela izmēra ēkām, slēpošanas kalniem, novērošanas torņiem, vēja parkiem, gaismu izstarojošiem objektiem un citiem objektiem, kas varētu traucēt attiecīgā objekta ekspluatāciju vai radīt noteiktus drošības riskus. Vienlaikus pašreizējais regulējums automātiski neizslēdz iespēju attīstīt noteiktus būvniecības projektus funkcionālajās aizsargjoslās ap aizsardzības objektiem, tomēr šādā gadījumā ir nepieciešams saņemt Aizsardzības ministrijas atļauju, kurai par pamatu ir ministrijas izvērtējums par katra individuālā projekta ietekmi uz konkrētā Nacionālo bruņoto spēku objekta drošību un operacionālajām spējām.
Tomēr pēdējo gadu laikā Latvijā ir novērojama aizvien pieaugoša interese par būvniecības projektu attīstību aizsargjoslu zonās ap aizsardzības objektiem, kas lielākoties saistīts ar alternatīvās enerģijas ražošanas aktualitātes pieaugumu, it īpaši vēja parku izbūvi gan Latvijas Republikas iekšējos jūras ūdeņos, teritoriālajā jūrā un ekskluzīvās ekonomiskās zonas ūdeņos, gan Latvijas Republikas sauszemes teritorijā. Ņemot vērā, ka Aizsardzības ministrijas kompetences ietvaros ir jautājums par ierobežojumiem aizsargjoslās ap valsts aizsardzības objektiem, aizvien pieaugošāks ir saņemto jautājumu skaits par iespējām attīstīt vēja parku tieši aizsargjoslu teritorijās.
Galvenokārt šādi ierobežojumi būvniecībai aizsargjoslās ir saistīti ar to būtisko ietekme uz valsts aizsardzībai paredzētajiem navigācijas tehniskajiem līdzekļiem un militārajiem jūras novērošanas tehniskajiem līdzekļiem un to nepieciešamajām (redzamības) zonām, kas savukārt ir noteiktas, pamatojoties uz Nacionālo bruņoto spēku izvirzītajiem valsts jūras akvatorijas un gaisa telpas kontroles, aizsardzības un neaizskaramības nodrošināšanas kritērijiem un katras konkrētās tehniskās iekārtas lietošanas (atšķirīgo) tehnisko specifikāciju. Līdz ar to noteikta objekta, kā vēja parka izbūve šādos gadījumos var radīt fizisku aizēnojumus gaisa telpas novērošanas (navigācijas) tehniskajiem līdzekļiem, kas, savukārt, būtiski samazina sistēmas darbības efektivitāti, kā arī paaugstina risku valsts aizsardzības interesēm.
Kopskaitā valsts aizsardzības objektu aizsargjoslas aizņem 13 844 028 m2 jeb 13.84 km2 jeb 1384 ha, kas attiecībā uz kopējo Latvijas teritoriju sastāda 0,02%, savukārt īpašumu ziņā tas attiecas uz 1146 zemes vienībām, 693 ēkām un 42 inženierbūvēm. Kopumā Latvijas teritorijā ir 67 valsts aizsardzības objekti, kuriem ir noteiktas aizsargjoslas. Turklāt, ņemot vērā aizsardzībai paredzētās infrastruktūras attīstību, šādu teritoriju apmērs visticamāk varētu palielināties. Vienlaikus šis aprēķins neiekļauj to skartos īpašumus aizsargjoslās ap navigācijas tehniskajiem līdzekļiem un jūras novērošanas tehniskajiem līdzekļiem, kas ir krietni lielāks. Liela daļa no šīm aizsargjoslu zonām atrodas teritorijās jūrā. Un, lai gan iepriekš šādu teritoriju apbūve netika vērtēta kā aktuāla, tomēr saistībā ar straujo vēja enerģijas tehnoloģiju un tehnisko iespēju attīstību, šīs teritorijas ir kļuvušas daudz vērtīgas, lai tajās apsvērtu vēja parku projektu attīstību.
Līdz ar to, ņemot vērā ievērojamo komersantu, kā arī Ekonomikas ministrijas pausto interesi par potenciālu iespēju attīstīt vēja parku būvniecību aizsargjoslu zonās, Aizsardzības ministrijas pēc savas iniciatīvas ir analizējusi situāciju, lai apzinātu iespējamās alternatīvas, kādā veidā iespējams labāk salāgot uzņēmējdarbības un valsts aizsardzības intereses, proti, no vienas puses radītu labvēlīgu vidi atjaunojamās enerģijas attīstībai un “zaļajām” investīcijām, kamēr, no otras puses, nodrošinātu valsts aizsardzības objektu darbības nepārtrauktību un nepieciešamās drošības prasības.
Šī jautājuma ietvaros tika veikta iespējamo risinājumu analīze, kas pamatā balstījās ārvalstu prakses izpētē, tajā skaitā pamatojoties uz NATO partnervalstu pārstāvju sniegto informāciju. Aizsardzības ministrijas veiktā analīze liecina, ka citu valstu praksē tiek paredzēti noteikti kompensācijas mehānismi, kuri ir ieviesti, lai mazinātu vēja parku būvniecības potenciālo negatīvo ietekmi uz navigācijas tehnisko līdzekļu darbību. Šādi mehānismi ir ieviests tādās valstīs kā Dānija, Igaunija, Polija, Somija, Vācija un Zviedrija, un šo valstu praksē ir identificēti vairāki kompensējošo mehānismu pasākumi, kā, piemēram:
1. papildu (jauna) novērošanas tehniskā līdzekļa iegāde un uzstādīšana, lai novērstu paredzamo radara pārklājuma zudumu;
2. uzstādītas kompensējošās ierīces uz vēja parka turbīnām – radari un integrētās elektrooptiskās un infrasarkanās sistēmas (kameras un termokameras);
3. noteikti reģioni (zonas) vēja parku attīstīšanai – teritoriālais plānojums;
4. ieviests mehānisms, lai īslaicīgi pārtrauktu vēja parka darbību (needs-based control);
5. izvēlēts kompensējošais mehānisms, pamatojoties uz aizsardzības ministrijas ekspertu izvērtējumu (piemēram, programmatūras atjaunošana, esošo radaru pārvietošana, jauna radara uzstādīšana (gap filler), tehnoloģiski uzlabota radara uzstādīšana (piem., no 2D uz 3D radara)).
Galvenokārt ar šo pasākumu ieviešanu saistītās izmaksas tiek segtas no potenciālo vēja parku attīstītāju puses, kamēr, piemēram, Igaunijas gadījumā noteikti pasākumi tiek segti arī no Eiropas Savienības fondu līdzekļiem (valsts atbalsts), lai sekmētu klimata politikas mērķu sasniegšanu [1].
Ņemot vērā šo ārvalstu praksi, līdzīgi arī piedāvātie likumprojekta grozījumi sniegtu iespēju gadījumos, kad fiziskas vai juridiskas personas būvniecības projekta īstenošana aizsargjoslu teritorijā ap valsts aizsardzības objektiem būtu konceptuāli atbalstāma arī atļautu šādu iespēju, pie nosacījuma, ka tiek veikti noteikti kompensējošie pasākumi, kuru izmaksas tiktu segtas no minēto būvniecības projekta attīstītāju puses.
Grozījumi paredz, ka kompensācijas izdevumu apmērs tiktu noteikts un izdevumi tiktu atlīdzināti pēc savstarpējas rakstveida vienošanās, nosakot kompensācijas veidu un kārtību. Atbilstoši, ņemot vērā katra projekta specifiku un ietekmi uz valsts aizsardzības objektu darbību, attiecīgais kompensējošais pasākums un no tā atkarīgais atlīdzības apmērs balstītos Aizsardzības ministrijas ekspertu vērtējumā. Šāds risinājums ir izvēlēts apzinoties, ka iespējamie tehniskie projekti var ievērojami atšķirties, atkarībā no iespējamā būvniecības projekta specifikas, kuru paredzēts attīstīt aizsargjoslā ap valsts aizsardzības objektu.
Piemēram, vienā gadījumā, lai mazinātu potenciālo objektu, kā vēja parku ietekmi uz navigācijas tehnisko līdzekļu darbību, proti, kompensētu gaisa telpas novērošanas pārklājuma samazināšanos, Nacionāliem bruņotiem spēkiem būtu jāiegādājas papildus navigācijas tehniskais līdzeklis. Viena jauna navigācijas tehniskā līdzekļa iegādes un uzstādīšanas izmaksas veido aptuveni 10 miljonus euro. Tikmēr citos gadījumos, atkarībā no attiecīgā plānotā būvniecības projekta specifikas, varētu būt pieļaujams kāds cits tehniskais risinājums, kas varētu kalpot kā kompensējošais pasākums, kam attiecīgi būtu mazāki izmaksu apmēri. Vienlaikus jebkurā gadījumā šāda iespējamā risinājuma izvēlē pamatā prioritāri ir nepieciešams ņemt vērā to, lai netiktu apdraudētas aizsardzības objektu darbības spēju nepārtrauktība.
Katra šāda projekta izvērtēšana ir individuāla un balstās uz visaptverošu un detalizētu tehnisko izvērtējumu, lai spētu nodrošināt gaisa telpas novērošanai (pārklājumam) izvirzītās prasības, kas atbilstoši Ministru kabineta 2004.gada 26.oktobra noteikumos Nr.887 “Valsts noslēpuma objektu saraksts” ir valsts noslēpuma objekts. Vienlaikus tiek paredzēts, ka iespējamā projekta būvniecība aizsargjoslā ap valsts aizsardzības objektiem tiek vērtēta, balstoties uz šādiem principiem un kritējiem:
1. Projekta nepieciešamības pamatojums.
Projekta ieviešanai ir racionāls pamatojums, tam ir ekonomiski ieguvumi vai tas sekmē noteiktu ilgtermiņa politisko mērķu sasniegšanu (piemēram, Nacionālā enerģētikas un klimata plāna 2021.-2030. gadam mērķu sasniegšanu).
2. Projekta ietekme uz valsts aizsardzības objekta operacionālām spējām.
Tiek izvērtēts, cik lielā mērā projekts negatīvi varētu ietekmēt valsts aizsardzības objekta operacionālās spējas, balstoties uz visaptveroša drošības izvērtējumu.
3. Iespējama kompensējošā pasākuma ieviešana.
Tiek izvērtēta iespējama kompensējošā pasākuma ieviešana. Izvērtējumā tiek izvēlēts finansiāli izdevīgākais kompensējošais mehānisms, kas sasniedz nepieciešamo efektu, lai novērstu negatīvo ietekmi uz valsts aizsardzības objekta operacionālajām spējām.
Ja iespējams, izvērtējumā projekta pieteicējam tiek piedāvāti vairāki alternatīvie kompensācijas pasākumi.
4. Ilgtermiņa ietekmes un ilgtspējas izvērtējums.
Tiek izvērtēts vai attiecīgais projekts (vai ieviestais kompensējošais pasākums) ir ilgtspējīgs, tam nav neproporcionāli negatīva ietekme uz aizsardzības spēju attīstību ilgtermiņā.
5. Citu netiešo ietekmes faktoru izvērtējums.
Vai ir citi nozīmīgi apsvērumi, kam varētu būt ietekme uz projektu, tajā skaitā projekta ieviesēja reputācijas izvērtējums (tiesības atteikt, ja rīcībā nonāk informācija, kas pamatoti liek apšaubīt projekta attīstītāja reputāciju un varētu radīt riskus nacionālajai drošībai).
Likumprojektā noteiktā vienošanās tiek panākta sarunu procedūra starp Aizsardzības ministriju un projekta pieteikuma iesniedzēju vai pārstāvi tiek fiksēta (protokolētas gan sanāksmes, gan sarakste), lai nodrošinātu iespēju to izvērtēt, ja rodas šāda nepieciešamība (piemēram, pušu strīdu gadījumā vai audita vajadzībām). Attiecīgā projektu izvērtēšanas kārtība tiek veikta atbilstoši Aizsardzības ministrijas iekšējos noteikumos noteiktajam. Tādējādi iespēju robežās tiek novērsta iespējama interešu konflikta rašanās, korupcijas riski un nodrošināta procesa pārskatāmība. Vienlaikus, ņemot vērā noteikto projektu sensitivitāti un nepieciešamību nodrošināt projekta iesniedzēja komercinformācijas konfidencialitātes ievērošanu, šai informācijai tiek noteikts ierobežotas pieejamības statuss.
Aizsardzības ministrijas veiktās analīzes ietvaros šāds risinājums tika identificēts kā vienīgais potenciālais, lai sasniegtu noteikto mērķi, savukārt alternatīva ir neveikt šādus grozījumus, nosakot stingrus ierobežojumus būvniecībai aizsargjoslās ap valsts aizsardzības objektiem, tomēr tas ievērojami ierobežotu iespējamu komerciālo projektu attīstību, it īpaši attiecībā uz būvniecību jūras teritorijās.
Nepieciešams atzīmēt, ka likumprojekta grozījumi neizslēdz iespējamību nākotnē pieņemt lēmumu, ka, lai veiktu nacionālās nozīmes civilās infrastruktūras objektu būvniecību vai lai sasniegtu noteiktas politikas prioritātes vides un klimata jomā, šāda kompensējošo mehānismu ieviešanu varētu tikt segta no publiskajiem līdzekļiem (piemēram, līdzīgi kā Igaunijas gadījumā no Eiropas Savienības fondu līdzekļiem par CO2 emisiju kvotām), ja šāds politiskais lēmums tiktu pieņemts.Vienlaikus, ņemot vērā aktualitāti ar iespējamu objektu izbūvi jūras teritorijā, paralēli nepieciešams veikt izmaiņas aizsargjoslas ap navigācijas tehniskajiem līdzekļiem, kurus nākotnē vārētu skart objektu būvniecība.. Līdz ar to Aizsardzības ministrija ir sagatavojusi grozījumus Ministru kabineta 2014. gada 20. maija noteikumos Nr. 246 “Noteikumi par to valsts aizsardzības vajadzībām paredzēto navigācijas tehnisko līdzekļu un militāro jūras novērošanas tehnisko līdzekļu sarakstu, ap kuriem nosakāmas aizsargjoslas, aizsargjoslu platumu un tajās nosakāmajiem būvniecības ierobežojumiem”, kas tiek virzīti vienlaikus ar šo likumprojektu.
Likumprojekts ir saistīts un tiek virzīts vienlaikus ar likumprojektu “Grozījumi likumā “Par Aviāciju””, kas paredz analogas izmaiņas, lai šādu kompensācijas mehānismu attiecinātu arī uz militāro lidlauku darbības drošībai potenciāli bīstamiem objektiem teritorijās ap militārajiem lidlaukiem.
[1] Skatīt, piemēram, Igaunijas Nacionālo Enerģētikas un Klimata plānu 2030. Pieejams: https://www.mkm.ee/en/objectives-activities/energy-sector/summary-estonian-national-energy-and-climate-plan-2030-0
Sākoties vēja parku attīstībai Latvijā, Aizsardzības ministrija savlaicīgi veica analīzi par to, kā tā varētu ietekmēt un traucēt Nacionālo bruņoto spēku jūras un gaisa radaru darbību. Analīzes rezultātā tika veikti grozījumi Aviācijas likumā un Aizsargjoslu likumā un uz to pamata izdoti vairāki Ministru kabineta noteikumi:
1. Ministru kabineta 2006. gada 27. jūnija noteikumi Nr. 508 “Noteikumi par aizsargjoslām ap valsts aizsardzības objektiem un šo aizsargjoslu platumu”;
2. Ministru kabineta 2015. gada 29. septembra noteikumi Nr. 541 “Noteikumi par militārā lidlauka un militārās aviācijas poligona darbības drošībai potenciāli bīstamo objektu marķēšanu un aprīkošanu ar aizsarggaismām”;
3. Ministru kabineta 2015. gada 29. septembra noteikumi Nr. 542 “Kārtība, kādā pieprasa un saņem Aizsardzības ministrijas atļauju būvēt, ierīkot un izvietot konkrētu militāro lidlauku un militārās aviācijas poligonu darbības drošībai potenciāli bīstamus objektus un veic to uzskaiti”;
4. Ministru kabineta 2014. gada 20. maija noteikumi Nr. 246 “Noteikumi par to valsts aizsardzības vajadzībām paredzēto navigācijas tehnisko līdzekļu un militāro jūras novērošanas tehnisko līdzekļu sarakstu, ap kuriem nosakāmas aizsargjoslas, aizsargjoslu platumu un tajās nosakāmajiem būvniecības ierobežojumiem”;
5. Ministru kabineta 2009. gada 10. novembra noteikumi Nr. 1312 “Noteikumi par darbību ierobežojumiem aizsargjoslās ap valsts aizsardzības objektiem”.
Pašlaik aizsargjoslu platumu un tajās nosakāmie ierobežojumi tiek noteikti, pamatojoties uz Aizsargjoslu likuma 35., 50. un 58.5 panta tiesisko regulējumu, uz kuriem balstoties ir izdoti minētie Ministru kabineta līmeņa normatīvie akti, kas regulē ierobežojumus aizsargjoslās ap valsts aizsardzības objektiem. Ministru kabineta noteikumu līmenī noteikto funkcionālo aizsargjoslu mērķis ir pasargāt aizsardzības objektus, tajā skaitā Nacionālo bruņoto spēku jūras un gaisa radarus, militāros poligonu un lidlaukus no augstām celtnēm, liela izmēra ēkām, slēpošanas kalniem, novērošanas torņiem, vēja parkiem, gaismu izstarojošiem objektiem un citiem objektiem, kas varētu traucēt attiecīgā objekta ekspluatāciju vai radīt noteiktus drošības riskus. Vienlaikus pašreizējais regulējums automātiski neizslēdz iespēju attīstīt noteiktus būvniecības projektus funkcionālajās aizsargjoslās ap aizsardzības objektiem, tomēr šādā gadījumā ir nepieciešams saņemt Aizsardzības ministrijas atļauju, kurai par pamatu ir ministrijas izvērtējums par katra individuālā projekta ietekmi uz konkrētā Nacionālo bruņoto spēku objekta drošību un operacionālajām spējām.
Tomēr pēdējo gadu laikā Latvijā ir novērojama aizvien pieaugoša interese par būvniecības projektu attīstību aizsargjoslu zonās ap aizsardzības objektiem, kas lielākoties saistīts ar alternatīvās enerģijas ražošanas aktualitātes pieaugumu, it īpaši vēja parku izbūvi gan Latvijas Republikas iekšējos jūras ūdeņos, teritoriālajā jūrā un ekskluzīvās ekonomiskās zonas ūdeņos, gan Latvijas Republikas sauszemes teritorijā. Ņemot vērā, ka Aizsardzības ministrijas kompetences ietvaros ir jautājums par ierobežojumiem aizsargjoslās ap valsts aizsardzības objektiem, aizvien pieaugošāks ir saņemto jautājumu skaits par iespējām attīstīt vēja parku tieši aizsargjoslu teritorijās.
Galvenokārt šādi ierobežojumi būvniecībai aizsargjoslās ir saistīti ar to būtisko ietekme uz valsts aizsardzībai paredzētajiem navigācijas tehniskajiem līdzekļiem un militārajiem jūras novērošanas tehniskajiem līdzekļiem un to nepieciešamajām (redzamības) zonām, kas savukārt ir noteiktas, pamatojoties uz Nacionālo bruņoto spēku izvirzītajiem valsts jūras akvatorijas un gaisa telpas kontroles, aizsardzības un neaizskaramības nodrošināšanas kritērijiem un katras konkrētās tehniskās iekārtas lietošanas (atšķirīgo) tehnisko specifikāciju. Līdz ar to noteikta objekta, kā vēja parka izbūve šādos gadījumos var radīt fizisku aizēnojumus gaisa telpas novērošanas (navigācijas) tehniskajiem līdzekļiem, kas, savukārt, būtiski samazina sistēmas darbības efektivitāti, kā arī paaugstina risku valsts aizsardzības interesēm.
Kopskaitā valsts aizsardzības objektu aizsargjoslas aizņem 13 844 028 m2 jeb 13.84 km2 jeb 1384 ha, kas attiecībā uz kopējo Latvijas teritoriju sastāda 0,02%, savukārt īpašumu ziņā tas attiecas uz 1146 zemes vienībām, 693 ēkām un 42 inženierbūvēm. Kopumā Latvijas teritorijā ir 67 valsts aizsardzības objekti, kuriem ir noteiktas aizsargjoslas. Turklāt, ņemot vērā aizsardzībai paredzētās infrastruktūras attīstību, šādu teritoriju apmērs visticamāk varētu palielināties. Vienlaikus šis aprēķins neiekļauj to skartos īpašumus aizsargjoslās ap navigācijas tehniskajiem līdzekļiem un jūras novērošanas tehniskajiem līdzekļiem, kas ir krietni lielāks. Liela daļa no šīm aizsargjoslu zonām atrodas teritorijās jūrā. Un, lai gan iepriekš šādu teritoriju apbūve netika vērtēta kā aktuāla, tomēr saistībā ar straujo vēja enerģijas tehnoloģiju un tehnisko iespēju attīstību, šīs teritorijas ir kļuvušas daudz vērtīgas, lai tajās apsvērtu vēja parku projektu attīstību.
Līdz ar to, ņemot vērā ievērojamo komersantu, kā arī Ekonomikas ministrijas pausto interesi par potenciālu iespēju attīstīt vēja parku būvniecību aizsargjoslu zonās, Aizsardzības ministrijas pēc savas iniciatīvas ir analizējusi situāciju, lai apzinātu iespējamās alternatīvas, kādā veidā iespējams labāk salāgot uzņēmējdarbības un valsts aizsardzības intereses, proti, no vienas puses radītu labvēlīgu vidi atjaunojamās enerģijas attīstībai un “zaļajām” investīcijām, kamēr, no otras puses, nodrošinātu valsts aizsardzības objektu darbības nepārtrauktību un nepieciešamās drošības prasības.
Šī jautājuma ietvaros tika veikta iespējamo risinājumu analīze, kas pamatā balstījās ārvalstu prakses izpētē, tajā skaitā pamatojoties uz NATO partnervalstu pārstāvju sniegto informāciju. Aizsardzības ministrijas veiktā analīze liecina, ka citu valstu praksē tiek paredzēti noteikti kompensācijas mehānismi, kuri ir ieviesti, lai mazinātu vēja parku būvniecības potenciālo negatīvo ietekmi uz navigācijas tehnisko līdzekļu darbību. Šādi mehānismi ir ieviests tādās valstīs kā Dānija, Igaunija, Polija, Somija, Vācija un Zviedrija, un šo valstu praksē ir identificēti vairāki kompensējošo mehānismu pasākumi, kā, piemēram:
1. papildu (jauna) novērošanas tehniskā līdzekļa iegāde un uzstādīšana, lai novērstu paredzamo radara pārklājuma zudumu;
2. uzstādītas kompensējošās ierīces uz vēja parka turbīnām – radari un integrētās elektrooptiskās un infrasarkanās sistēmas (kameras un termokameras);
3. noteikti reģioni (zonas) vēja parku attīstīšanai – teritoriālais plānojums;
4. ieviests mehānisms, lai īslaicīgi pārtrauktu vēja parka darbību (needs-based control);
5. izvēlēts kompensējošais mehānisms, pamatojoties uz aizsardzības ministrijas ekspertu izvērtējumu (piemēram, programmatūras atjaunošana, esošo radaru pārvietošana, jauna radara uzstādīšana (gap filler), tehnoloģiski uzlabota radara uzstādīšana (piem., no 2D uz 3D radara)).
Galvenokārt ar šo pasākumu ieviešanu saistītās izmaksas tiek segtas no potenciālo vēja parku attīstītāju puses, kamēr, piemēram, Igaunijas gadījumā noteikti pasākumi tiek segti arī no Eiropas Savienības fondu līdzekļiem (valsts atbalsts), lai sekmētu klimata politikas mērķu sasniegšanu [1].
Ņemot vērā šo ārvalstu praksi, līdzīgi arī piedāvātie likumprojekta grozījumi sniegtu iespēju gadījumos, kad fiziskas vai juridiskas personas būvniecības projekta īstenošana aizsargjoslu teritorijā ap valsts aizsardzības objektiem būtu konceptuāli atbalstāma arī atļautu šādu iespēju, pie nosacījuma, ka tiek veikti noteikti kompensējošie pasākumi, kuru izmaksas tiktu segtas no minēto būvniecības projekta attīstītāju puses.
Grozījumi paredz, ka kompensācijas izdevumu apmērs tiktu noteikts un izdevumi tiktu atlīdzināti pēc savstarpējas rakstveida vienošanās, nosakot kompensācijas veidu un kārtību. Atbilstoši, ņemot vērā katra projekta specifiku un ietekmi uz valsts aizsardzības objektu darbību, attiecīgais kompensējošais pasākums un no tā atkarīgais atlīdzības apmērs balstītos Aizsardzības ministrijas ekspertu vērtējumā. Šāds risinājums ir izvēlēts apzinoties, ka iespējamie tehniskie projekti var ievērojami atšķirties, atkarībā no iespējamā būvniecības projekta specifikas, kuru paredzēts attīstīt aizsargjoslā ap valsts aizsardzības objektu.
Piemēram, vienā gadījumā, lai mazinātu potenciālo objektu, kā vēja parku ietekmi uz navigācijas tehnisko līdzekļu darbību, proti, kompensētu gaisa telpas novērošanas pārklājuma samazināšanos, Nacionāliem bruņotiem spēkiem būtu jāiegādājas papildus navigācijas tehniskais līdzeklis. Viena jauna navigācijas tehniskā līdzekļa iegādes un uzstādīšanas izmaksas veido aptuveni 10 miljonus euro. Tikmēr citos gadījumos, atkarībā no attiecīgā plānotā būvniecības projekta specifikas, varētu būt pieļaujams kāds cits tehniskais risinājums, kas varētu kalpot kā kompensējošais pasākums, kam attiecīgi būtu mazāki izmaksu apmēri. Vienlaikus jebkurā gadījumā šāda iespējamā risinājuma izvēlē pamatā prioritāri ir nepieciešams ņemt vērā to, lai netiktu apdraudētas aizsardzības objektu darbības spēju nepārtrauktība.
Katra šāda projekta izvērtēšana ir individuāla un balstās uz visaptverošu un detalizētu tehnisko izvērtējumu, lai spētu nodrošināt gaisa telpas novērošanai (pārklājumam) izvirzītās prasības, kas atbilstoši Ministru kabineta 2004.gada 26.oktobra noteikumos Nr.887 “Valsts noslēpuma objektu saraksts” ir valsts noslēpuma objekts. Vienlaikus tiek paredzēts, ka iespējamā projekta būvniecība aizsargjoslā ap valsts aizsardzības objektiem tiek vērtēta, balstoties uz šādiem principiem un kritējiem:
1. Projekta nepieciešamības pamatojums.
Projekta ieviešanai ir racionāls pamatojums, tam ir ekonomiski ieguvumi vai tas sekmē noteiktu ilgtermiņa politisko mērķu sasniegšanu (piemēram, Nacionālā enerģētikas un klimata plāna 2021.-2030. gadam mērķu sasniegšanu).
2. Projekta ietekme uz valsts aizsardzības objekta operacionālām spējām.
Tiek izvērtēts, cik lielā mērā projekts negatīvi varētu ietekmēt valsts aizsardzības objekta operacionālās spējas, balstoties uz visaptveroša drošības izvērtējumu.
3. Iespējama kompensējošā pasākuma ieviešana.
Tiek izvērtēta iespējama kompensējošā pasākuma ieviešana. Izvērtējumā tiek izvēlēts finansiāli izdevīgākais kompensējošais mehānisms, kas sasniedz nepieciešamo efektu, lai novērstu negatīvo ietekmi uz valsts aizsardzības objekta operacionālajām spējām.
Ja iespējams, izvērtējumā projekta pieteicējam tiek piedāvāti vairāki alternatīvie kompensācijas pasākumi.
4. Ilgtermiņa ietekmes un ilgtspējas izvērtējums.
Tiek izvērtēts vai attiecīgais projekts (vai ieviestais kompensējošais pasākums) ir ilgtspējīgs, tam nav neproporcionāli negatīva ietekme uz aizsardzības spēju attīstību ilgtermiņā.
5. Citu netiešo ietekmes faktoru izvērtējums.
Vai ir citi nozīmīgi apsvērumi, kam varētu būt ietekme uz projektu, tajā skaitā projekta ieviesēja reputācijas izvērtējums (tiesības atteikt, ja rīcībā nonāk informācija, kas pamatoti liek apšaubīt projekta attīstītāja reputāciju un varētu radīt riskus nacionālajai drošībai).
Likumprojektā noteiktā vienošanās tiek panākta sarunu procedūra starp Aizsardzības ministriju un projekta pieteikuma iesniedzēju vai pārstāvi tiek fiksēta (protokolētas gan sanāksmes, gan sarakste), lai nodrošinātu iespēju to izvērtēt, ja rodas šāda nepieciešamība (piemēram, pušu strīdu gadījumā vai audita vajadzībām). Attiecīgā projektu izvērtēšanas kārtība tiek veikta atbilstoši Aizsardzības ministrijas iekšējos noteikumos noteiktajam. Tādējādi iespēju robežās tiek novērsta iespējama interešu konflikta rašanās, korupcijas riski un nodrošināta procesa pārskatāmība. Vienlaikus, ņemot vērā noteikto projektu sensitivitāti un nepieciešamību nodrošināt projekta iesniedzēja komercinformācijas konfidencialitātes ievērošanu, šai informācijai tiek noteikts ierobežotas pieejamības statuss.
Aizsardzības ministrijas veiktās analīzes ietvaros šāds risinājums tika identificēts kā vienīgais potenciālais, lai sasniegtu noteikto mērķi, savukārt alternatīva ir neveikt šādus grozījumus, nosakot stingrus ierobežojumus būvniecībai aizsargjoslās ap valsts aizsardzības objektiem, tomēr tas ievērojami ierobežotu iespējamu komerciālo projektu attīstību, it īpaši attiecībā uz būvniecību jūras teritorijās.
Nepieciešams atzīmēt, ka likumprojekta grozījumi neizslēdz iespējamību nākotnē pieņemt lēmumu, ka, lai veiktu nacionālās nozīmes civilās infrastruktūras objektu būvniecību vai lai sasniegtu noteiktas politikas prioritātes vides un klimata jomā, šāda kompensējošo mehānismu ieviešanu varētu tikt segta no publiskajiem līdzekļiem (piemēram, līdzīgi kā Igaunijas gadījumā no Eiropas Savienības fondu līdzekļiem par CO2 emisiju kvotām), ja šāds politiskais lēmums tiktu pieņemts.Vienlaikus, ņemot vērā aktualitāti ar iespējamu objektu izbūvi jūras teritorijā, paralēli nepieciešams veikt izmaiņas aizsargjoslas ap navigācijas tehniskajiem līdzekļiem, kurus nākotnē vārētu skart objektu būvniecība.. Līdz ar to Aizsardzības ministrija ir sagatavojusi grozījumus Ministru kabineta 2014. gada 20. maija noteikumos Nr. 246 “Noteikumi par to valsts aizsardzības vajadzībām paredzēto navigācijas tehnisko līdzekļu un militāro jūras novērošanas tehnisko līdzekļu sarakstu, ap kuriem nosakāmas aizsargjoslas, aizsargjoslu platumu un tajās nosakāmajiem būvniecības ierobežojumiem”, kas tiek virzīti vienlaikus ar šo likumprojektu.
Likumprojekts ir saistīts un tiek virzīts vienlaikus ar likumprojektu “Grozījumi likumā “Par Aviāciju””, kas paredz analogas izmaiņas, lai šādu kompensācijas mehānismu attiecinātu arī uz militāro lidlauku darbības drošībai potenciāli bīstamiem objektiem teritorijās ap militārajiem lidlaukiem.
[1] Skatīt, piemēram, Igaunijas Nacionālo Enerģētikas un Klimata plānu 2030. Pieejams: https://www.mkm.ee/en/objectives-activities/energy-sector/summary-estonian-national-energy-and-climate-plan-2030-0
Problēmas un risinājumi
Vai ir izvērtēti alternatīvie risinājumi?
Jā
Apraksts
Aizsardzības ministrijas veiktās analīzes ietvaros piedāvātais risinājums tika identificēts kā vienīgais potenciālais, lai sasniegtu noteikto mērķi, savukārt alternatīva ir neveikt šādus grozījumus, nosakot stingrus ierobežojumus būvniecībai aizsargjoslās ap valsts aizsardzības objektiem, tomēr tas ievērojami ierobežotu iespējamu komerciālo projektu attīstību, it īpaši attiecībā uz būvniecību jūras teritorijās.
Vai ir izvērtēts prasību un izmaksu samērīgums pret ieguvumiem?
Jā
Apraksts
Likumprojektā piedāvātais risinājuma (mehānisma) ievieša pati par sevi neprasa ievērojamas papildus izmaksas (noteiktas izmaksas tiek paredzētas attiecībā uz iesniegto projektu vērtēšanu), tomēr tas sniedz ievērojamus ieguvumus uzņēmējdarbības vides attīstībā, paredzot potenciālu iespēju attīstīt būvniecības projektus aizsargjoslās ap valsts aizsardzības objektiem, vienlaikus nenodarot kaitējumu vai papildus izmaksas valsts aizsardzības sistēmas darbības nodrošināšanai.
1.4. Izvērtējumi/pētījumi, kas pamato TA nepieciešamību
1.5. Pēcpārbaudes (ex-post) izvērtējums
Vai tiks veikts?
Nē
1.6. Cita informācija
-
2. Tiesību akta projekta ietekmējamās sabiedrības grupas, ietekme uz tautsaimniecības attīstību un administratīvo slogu
Vai projekts skar šo jomu?
Jā
2.1. Sabiedrības grupas, kuras tiesiskais regulējums ietekmē, vai varētu ietekmēt
Fiziskās personas
JāIetekmes apraksts
Fiziskas vai juridiskas personas (komersanti), kas vēlas veikt būvniecību aizsargjoslās ap valsts aizsardzības objektiem.
Juridiskās personas
JāIetekmes apraksts
Fiziskas vai juridiskas personas (komersanti), kas vēlas veikt būvniecību aizsargjoslās ap valsts aizsardzības objektiem.
2.2. Tiesiskā regulējuma ietekme uz tautsaimniecību
Vai projekts skar šo jomu?
Jā
2.2.1. uz makroekonomisko vidi:
Nē2.2.2. uz nozaru konkurētspēju:
Jā
Ietekmes apraksts
Likumprojektam ir pozitīva ietekme uz tautsaimniecību, ņemto vērā, ka tas sniegs iespēju attīstīt uzņēmējdarbības projektus aizsargjoslu teritorijās, kur tas ieprieš nav bijis iespējams, vienlaikus regulējumam nav būtiska ietekme uz administratīvo slogu.
2.2.3. uz uzņēmējdarbības vidi:
Jā
Ietekmes apraksts
Likumprojektam ir pozitīva ietekme uz tautsaimniecību, ņemto vērā, ka tas sniegs iespēju attīstīt uzņēmējdarbības projektus aizsargjoslu teritorijās, kur tas ieprieš nav bijis iespējams, vienlaikus regulējumam nav būtiska ietekme uz administratīvo slogu.
2.2.4. uz mazajiem un vidējiem uzņēmējiem:
-2.2.5. uz konkurenci:
Nē2.2.6. uz nodarbinātību:
Nē2.3. Administratīvo izmaksu monetārs novērtējums
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
2.4. Atbilstības izmaksu monetārs novērtējums
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
3. Tiesību akta projekta ietekme uz valsts budžetu un pašvaldību budžetiem
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
Cita informācija
-
4. Tiesību akta projekta ietekme uz spēkā esošo tiesību normu sistēmu
Vai projekts skar šo jomu?
Jā
4.1. Saistītie tiesību aktu projekti
4.1.1. Likums "Par aviāciju"
Pamatojums un apraksts
Likumprojekts ir saistīts un tiek virzīts vienlaikus ar likumprojektu “Grozījumi likumā “Par aviāciju””, kas paredz analogas izmaiņas, lai šādu kompensācijas mehānismu attiecinātu arī uz militāro lidlauku darbības drošībai potenciāli bīstamiem objektiem teritorijās ap militārajiem lidlaukiem.
Atbildīgā institūcija
Aizsardzības ministrija
4.1.2. Ministru kabineta 2014.gada 20.maija noteikumi Nr.246 “Noteikumi par to valsts aizsardzības vajadzībām paredzēto navigācijas tehnisko līdzekļu un militāro jūras novērošanas tehnisko līdzekļu sarakstu, ap kuriem nosakāmas aizsargjoslas, aizsargjoslu platumu un tajās nosakāmajiem būvniecības ierobežojumiem"
Pamatojums un apraksts
Atbilstoši Aizsardzības ministrijas izvērtējumam, nepieciešams precizēt un veikt grozījumus pakārtotajos Ministru kabineta noteikumos, nosakot izmaiņas valsts aizsardzības vajadzībām paredzēto gaisa telpas novērošanas (navigācijas) tehnisko līdzekļu sarakstā un precizējot to aizsargjoslu platumu.
Atbildīgā institūcija
Aizsardzības ministrija
4.2. Cita informācija
-
5. Tiesību akta projekta atbilstība Latvijas Republikas starptautiskajām saistībām
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
5.3. Cita informācija
Apraksts
-
6. Projekta izstrādē iesaistītās institūcijas un sabiedrības līdzdalības process
Sabiedrības līdzdalība uz šo tiesību akta projektu neattiecas
Nē
6.1. Projekta izstrādē iesaistītās institūcijas
Valsts un pašvaldību institūcijas
Aizsardzības ministrija, Nacionālo bruņoto spēku Apvienotais štābs, Valsts aizsardzības militāro objektu un iepirkumu centrsNevalstiskās organizācijas
-Cits
-6.2. Sabiedrības līdzdalības organizēšanas veidi
6.3. Sabiedrības līdzdalības rezultāti
-
6.4. Cita informācija
-
7. Tiesību akta projekta izpildes nodrošināšana un tās ietekme uz institūcijām
Vai projekts skar šo jomu?
Jā
7.1. Projekta izpildē iesaistītās institūcijas
Institūcijas
- Aizsardzības ministrija
7.2. Administratīvo izmaksu monetārs novērtējums
Vai projekts skar šo jomu?
Jā
Sabiedrības grupa
Palielinās/samazinās
Stundas samaksas likme - euro
Laika patēriņš uz vienību - stundās
Subjektu skaits
Cik bieži - reizes gadā
Administratīvās izmaksas - euro
Aprēķinu skaidrojums
Aizsardzības ministrija
palielinās
Vērtības nozīme:
Nav precīzi aprēķināms. Nav paredzams potenciāli iesniegto projektu skaits, kam būtu nepieciešams veikt izvērtējumu. Uzdevumu paredzēts veikt esošā budžeta ietvaros. Pie liela potenciāli iesniegto projektu skaita, paredzamais izmaksu aprēķins varētu tikt pārskatīts.
Kopā
0,00
7.3. Atbilstības izmaksu monetārs novērtējums
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
7.4. Projekta izpildes ietekme uz pārvaldes funkcijām un institucionālo struktūru
Ietekme
Jā/Nē
Skaidrojums
1. Tiks veidota jauna institūcija
Nē
-
2. Tiks likvidēta institūcija
Nē
-
3. Tiks veikta esošās institūcijas reorganizācija
Nē
-
4. Institūcijas funkcijas un uzdevumi tiks mainīti (paplašināti vai sašaurināti)
Nē
-
5. Tiks veikta iekšējo institūcijas procesu efektivizācija
Nē
-
6. Tiks veikta iekšējo institūcijas procesu digitalizācija
Nē
-
7. Tiks veikta iekšējo institūcijas procesu optimizācija
Nē
-
8. Cita informācija
Nē
-
7.5. Cita informācija
-
8. Horizontālās ietekmes
8.1. Projekta tiesiskā regulējuma ietekme
8.1.1. uz publisku pakalpojumu attīstību
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.2. uz valsts un pašvaldību informācijas un komunikācijas tehnoloģiju attīstību
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.3. uz informācijas sabiedrības politikas īstenošanu
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.4. uz Nacionālā attīstības plāna rādītājiem
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.5. uz teritoriju attīstību
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.6. uz vidi
Vai projekts skar šo jomu?
Jā
Apraksts
Likumprojektam būs pozitīva ietekme uz atjaunojamās elektroenerģijas (vēja enerģijas) jomas attīstību.
8.1.7. uz klimatneitralitāti
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.8. uz iedzīvotāju sociālo situāciju
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.9. uz personu ar invaliditāti vienlīdzīgām iespējām un tiesībām
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.10. uz dzimumu līdztiesību
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.11. uz veselību
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.12. uz cilvēktiesībām, demokrātiskām vērtībām un pilsoniskās sabiedrības attīstību
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.13. uz datu aizsardzību
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.14. uz diasporu
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.15. uz profesiju reglamentāciju
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.16. uz bērna labākajām interesēm
8.2. Cita informācija
-
Pielikumi