24-TA-557: Likumprojekts (Grozījumi)
Anotācijas (ex-ante) nosaukums
Tiesību akta projekta "Grozījumi Korupcijas novēršanas un apkarošanas biroja likumā" sākotnējās ietekmes (ex-ante) novērtējuma ziņojums (anotācija)
1. Tiesību akta projekta izstrādes nepieciešamība
1.1. Pamatojums
Izstrādes pamatojums
Ministrijas / iestādes iniciatīva
Apraksts
Korupcijas novēršanas un apkarošanas biroja likumā (turpmāk – KNAB likums) noteiktas prasības personām, kuras var pretendēt uz dienestu Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojā (turpmāk – KNAB). Cita starpā, lai pretendētu gan uz KNAB priekšnieka, gan KNAB amatpersonas amatu, persona nedrīkst būt sodīta par noziedzīgu nodarījumu (neatkarīgi no sodāmības noņemšanas vai dzēšanas), notiesāta par noziedzīgu nodarījumu, atbrīvojot no soda, un saukta pie kriminālatbildības par noziedzīga nodarījuma izdarīšanu, izņemot gadījumu, kad persona ir saukta pie kriminālatbildības, bet kriminālprocess pret to izbeigts uz reabilitējoša pamata. Likumprojekts "Grozījumi Korupcijas novēršanas un apkarošanas biroja likumā" (turpmāk – likumprojekts) paredz izvērtēt un pārskatīt aizliegumu ieņemt KNAB priekšnieka un amatpersonas amatu personai, kas sodīta par noziedzīgu nodarījumu, kas izdarīts arī aiz neuzmanības, attiecinot aizliegumu tikai uz tīšiem noziedzīgiem nodarījumiem. Vienlaikus KNAB likums papildināts, paredzot deleģējumu Ministru kabinetam noteikt KNAB dienesta apliecības un žetona paraugu.
1.2. Mērķis
Mērķa apraksts
Likumprojekts izstrādāts, lai personām, kuras pretendē uz dienestu KNAB, noteiktu samērīgus un pamatotus ierobežojumus saistībā ar agrāk izdarītu noziedzīgu nodarījumu. Kā arī likumprojektā ietverts deleģējums Ministru kabinetam noteikt KNAB dienesta apliecības un žetona paraugu.
Spēkā stāšanās termiņš
Vispārējā kārtība
1.3. Pašreizējā situācija, problēmas un risinājumi
Pašreizējā situācija
1) KNAB likumā noteiktajiem ierobežojumiem personai izvēlēties sev vēlamu nodarbošanos saistībā ar iepriekš izdarītu noziedzīgu nodarījumu nav saskatāms likumdevēja analīzē balstīts izvērtējums, kas pamatotu konkrēto aizliegumu, jo īpaši absolūto aizliegumu nepieciešamību un samērīgumu iepretim izdarītajam noziedzīgajam nodarījumam un tā rezultātā radītajām sekām. Ievērojot minēto, izvērtējams un pārskatāms ir KNAB likumā noteiktais aizliegums ieņemt KNAB priekšnieka un amatpersonas amatu personai, kas sodīta par noziedzīgu nodarījumu, kas izdarīts arī aiz neuzmanības, attiecinot aizliegumu tikai uz tīšiem noziedzīgiem nodarījumiem.
2) KNAB likuma 12. panta pirmajā daļā noteikts, ka KNAB amatpersonām to pilnvaru apliecināšanai izdod dienesta apliecību un speciālu žetonu, taču ārējā normatīvajā aktā netiek paredzēts dienesta apliecības un žetona paraugs.
2) KNAB likuma 12. panta pirmajā daļā noteikts, ka KNAB amatpersonām to pilnvaru apliecināšanai izdod dienesta apliecību un speciālu žetonu, taču ārējā normatīvajā aktā netiek paredzēts dienesta apliecības un žetona paraugs.
Problēmas un risinājumi
Problēmas apraksts
Atbilstoši KNAB likuma 4. panta piektās daļas 5., 6. un 7. punktam un 5. panta piektās daļas 5., 6. un 7. punktam, lai pretendētu uz KNAB priekšnieka vai KNAB amatpersonas amatu, persona nedrīkst būt sodīta par noziedzīgu nodarījumu (neatkarīgi no sodāmības noņemšanas vai dzēšanas), notiesāta par noziedzīgu nodarījumu, atbrīvojot no soda, un saukta pie kriminālatbildības par noziedzīga nodarījuma izdarīšanu, izņemot gadījumu, kad persona ir saukta pie kriminālatbildības, bet kriminālprocess pret to izbeigts uz reabilitējoša pamata.
Vērtējot, vai ierobežojumi pretendēt uz KNAB priekšnieka vai amatpersonas amatu ir nepieciešami, jāņem vērā KNAB statuss un funkcijas. Atbilstoši KNAB likuma 2. pantam KNAB ir Ministru kabineta pārraudzībā esoša valsts pārvaldes iestāde, kas izveidota, lai kompleksi īstenotu korupcijas novēršanu un apkarošanu, kā arī lai kontrolētu politisko organizāciju (partiju) un to apvienību finansēšanas noteikumu izpildi. KNAB likuma 11. pantā ir noteikts, ka KNAB amatpersonu un darbinieku pienākums ir darboties sabiedrības interesēs, bet 12. pantā norādīts, ka KNAB amatpersona ir valsts varas pārstāvis un atbilstoši šā likuma 13. pantam uz KNAB amatpersonām attiecas likums „Par interešu konflikta novēršanu valsts amatpersonu darbībā”. Lai īstenotu KNAB likumā noteiktos mērķus, KNAB izstrādā korupcijas novēršanas un apkarošanas stratēģiju un valsts programmu, koordinē normatīvajos aktos valsts amatpersonām noteikto ierobežojumu ievērošanu, veic Valsts prezidenta, Saeimas, Ministru kabineta un ģenerālprokurora ierosinātās pārbaudes, apkopo un analizē informāciju par valsts amatpersonu iesniegtajām deklarācijām, konstatētajiem pārkāpumiem to iesniegšanā un par likumā noteikto ierobežojumu neievērošanu, izstrādā metodiku korupcijas novēršanai un apkarošanai valsts un pašvaldību iestādēs un privātajā sektorā, izglīto sabiedrību par korupcijas novēršanas tiesiskajiem un ētiskajiem aspektiem, kā arī veic citas nozīmīgas funkcijas.[1] KNAB nav drošības iestāde, tomēr tā darbība ir tieši saistīta ar valstiskās drošības, neatkarības un demokrātijas aizsardzību. Vienlaikus norādāms, ka KNAB amatpersona darbojas valsts vārdā un tās konkrētās darbības un lēmumi rada juridiskas sekas un skar citu personu intereses. Līdz ar to sabiedrības interesēs svarīgi noteikt, lai KNAB amatpersonas pašas ievēro likumos noteikto, uzliekot tām stingras prasības tiesību normu ievērošanā gan dienestā, gan ārpus tā. Tādējādi KNAB amatpersonai ir jāatbilst ne tikai profesionālajām, bet arī augstām morāles un ētikas prasībām, kura apzinīgi un godprātīgi pilda savus amata pienākumus, un pati ievēro likumos un citos normatīvajos aktos noteikto un vairo sabiedrības uzticību gan KNAB, gan valstij kopumā.
Secināms, ka KNAB likumā noteikto ierobežojumu saistībā ar personas sodāmību pildīt dienestu KNAB mērķis ir aizsargāt demokrātisko valsts iekārtu pret personām, kuras rada draudus tās pastāvēšanai, vai pret tādām personām, kuras arī ētisku apsvērumu dēļ nav cienīgas kļūt par amatpersonām demokrātiskā valstī. Tāpat ierobežojumi noteikti, lai ne tikai novērstu reālus draudus valsts drošībai un demokrātiskajai valsts iekārtai, bet arī nodrošinātu to, ka pilsoņi nav spiesti atzīt par valsts varas pārstāvjiem tādas personas, kuras sodītas par noziedzīgu nodarījumu (neatkarīgi no sodāmības noņemšanas vai dzēšanas), notiesātas par noziedzīgu nodarījumu, atbrīvojot no soda, un sauktas pie kriminālatbildības, izņemot gadījumu, kad persona ir saukta pie kriminālatbildības, bet kriminālprocess pret to izbeigts uz reabilitējoša pamata. Likumdevēja mērķis, nosakot ierobežojumus, ir panākt arī sabiedrības uzticēšanos KNAB.
Vienlaikus noteiktie ierobežojumi ir būtiski, lai KNAB varētu īstenot savu pamata kompetenci – izmeklēt ar korupciju saistītos noziedzīgos nodarījumus, kurus izdarījušas valsts amatpersonas, arī tās, kuras strādā valsts drošības iestādēs, prokuratūrā, specializētajā civildienestā vai ir tiesneši. Jāvērš uzmanību, ka arī attiecībā uz šīm amatpersonām vairākos likumos (piemēram, Prokuratūras likumā, likumā "Par tiesu varu") ir noteikti līdzīgi ierobežojumi. Teorētiski pastāv iespēja, ka kāda no minētajām amatpersonām, uz kuru attiecas minētie ierobežojumi, varētu izdarīt ar korupciju saistītu noziedzīgu nodarījumu. To izmeklētu KNAB amatpersona, uz kuru savukārt šāds ierobežojums neattiektos. Tādējādi ierobežojumi ir nepieciešami, jo demokrātiskai valsts iekārtai neatbilst tāda situācija, ka uz kontrolējamo personu attiecas ierobežojumi, savukārt uz kontrolējošo amatpersonu saturiski tādi paši ierobežojumi neattiecas.
Būtiski, ka labums, ko iegūst sabiedrība no noteiktajiem ierobežojumiem, ir lielāks par indivīda tiesību ierobežojumu, jo nodrošina valsts interešu un demokrātiskas iekārtas aizsardzību, kā arī labas pārvaldības principu, kas izpaužas kā sabiedrības uzticēšanās KNAB amatpersonām. Turklāt no šīs uzticēšanās netieši ir atkarīga arī valsts ekonomiskā stabilitāte un attīstība, jo korupcijas apkarošana ir būtisks valsts ekonomiskās stabilitātes nodrošināšanas elements.
Papildus norādāms, ka noteiktās prasības pretendentiem uz KNAB amatpersonas amatu ir vērtējamas arī kopsakarā ar citiem normatīvajiem aktiem, kas ir saistīti ar KNAB darbību. Piemēram, KNAB amatpersonām un darbiniekiem ir jāatbilst likumā "Par valsts noslēpumu" noteiktajām prasībām, lai saņemtu speciālo atļauju pieejai valsts noslēpumam. Respektīvi, ir jāatbilst minētā likuma 9. pantam, kurš nosaka, ka pieeja konfidenciāliem, slepeniem un sevišķi slepeniem valsts noslēpuma objektiem tiek liegta personai kura, tai skaitā, ir sodīta par tīšu noziedzīgu nodarījumu vai par valsts noslēpuma izpaušanu aiz neuzmanības (neatkarīgi no sodāmības dzēšanas vai noņemšanas) vai notiesāta par tīšu noziedzīgu nodarījumu vai par valsts noslēpuma izpaušanu aiz neuzmanības, atbrīvojot no soda.
Ievērojot minēto, ierobežojums pretendēt uz KNAB priekšnieka vai amatpersonas amatu, ja persona neatbilst KNAB likuma 4. un 5. panta minētajām prasībām attiecībā uz personas sodāmību, ir pamatots un tam ir leģitīms mērķis. Vienlaikus jāvērtē, vai minēto ierobežojumu mērķi var sasniegt ar mazāk ierobežojošām prasībām, paredzot aizliegumu ieņemt amatu attiecināt tikai uz personu, kura izdarījusi tīšu noziedzīgu nodarījumu. Saskaņā ar Krimināllikuma 9. panta pirmo daļu noziedzīgs nodarījums atzīstams par izdarītu ar nodomu (tīši), ja persona to izdarījusi ar tiešu vai netiešu nodomu. Saskaņā ar Krimināllikuma 10. panta pirmo daļu noziedzīgs nodarījums atzīstams par izdarītu aiz neuzmanības, ja persona to izdarījusi aiz noziedzīgas pašpaļāvības vai noziedzīgas nevērības.
Darbs valsts dienestā no privātajā sektorā veicamā darba atšķiras gan pēc tiesisko attiecību nodibināšanas juridiskajiem aspektiem, gan veicamā darba mērķa, kas ir cieši saistīts ar valsts uzdevumu pildīšanu. Valsts dienestā personas atrodas īpašās attiecībās ar valsti, proti – šo personu tiesības ir ierobežotas un tām tiek uzlikti īpaši pienākumi.[2]
Šobrīd KNAB amatpersonām attiecībā uz personas nesodāmību ir noteiktas stingras prasības, proti, KNAB likuma 4.panta piektās daļas 5., 6. un 7. punkts un 5. panta piektās daļas 5., 6. un 7. punkts paredz absolūtu aizliegumu ieņemt KNAB priekšnieka un KNAB amatpersonas amatu personai, kas sodīta par noziedzīgu nodarījumu, kas izdarīts arī aiz neuzmanības. Savukārt "Par valsts noslēpumu" likumā ietvertās prasības KNAB amatpersonām ir “mīkstākas” un paredz tiesības personai saņemt speciālo atļauju arī gadījumos, kad persona ir sodīta par noziedzīgu nodarījumu, kas izdarīts aiz neuzmanības (izņemot valsts noslēpuma izpaušanu aiz neuzmanības).
Vienlaikus, izvērtējot arī citās tiesībaizsardzības iestādēs šobrīd likumos noteiktās prasības personām, kuras var atrasties dienestā, secināms, ka, piemēram, dienestā (atbilstoši Iekšlietu ministrijas sistēmas iestāžu un Ieslodzījuma vietu pārvaldes amatpersonu ar speciālajām dienesta pakāpēm dienesta gaitas likuma 4. pantam), dienestā (darbā) valsts drošības iestādē (atbilstoši Valsts drošības iestāžu likuma 20. pantam) un militārajā dienestā (atbilstoši Militārā dienesta likuma 16. pantam) nevar atrasties persona, kura ir sodīta, notiesāta un saukta pie kriminālatbildības par tīšu noziedzīgu nodarījumu. Respektīvi, likumos minētie ierobežojumi ir stingri (absolūti), bet paredz iespēju personām, kas sodītas par noziedzīgu nodarījumu, kas izdarīts aiz neuzmanības, atrasties dienestā.
Latvijas Republikas Satversmes (turpmāk ‒ Satversme) 91. panta pirmajā teikumā nostiprinātā vienlīdzības principa uzdevums ir nodrošināt, lai tiktu īstenota tāda tiesiskas valsts prasība kā likumu aptveroša ietekme uz visām personām un lai likums tiktu piemērots bez jebkādām privilēģijām. Latvijas Republikas Satversmes tiesa (turpmāk ‒ Satversmes tiesa), interpretējot Satversmes 91. pantu, ir atzinusi, ka vienlīdzības princips liedz valsts institūcijām izdot tādas normas, kas bez saprātīga pamata pieļauj atšķirīgu attieksmi pret personām, kuras atrodas vienādos un pēc noteiktiem kritērijiem salīdzināmos apstākļos. Vienlīdzības princips pieļauj un pat prasa atšķirīgu attieksmi pret personām, kas atrodas atšķirīgos apstākļos, kā arī pieļauj atšķirīgu attieksmi pret personām, kas atrodas vienādos apstākļos, ja tam ir objektīvs un saprātīgs pamats.[3] Jāņem vērā, ka Satversmes tiesa ir atzinusi, ka iepriekšējā sodāmība pēc tās dzēšanas vai noņemšanas vairs nav ņemama vērā citā kriminālprocesā. Tomēr citās, ar krimināltiesību jomu nesaistītās tiesiskajās attiecībās, sodāmības noņemšana vai dzēšana ne vienmēr nozīmē to, ka būtu izbeigušās arī ar sodāmību saistītās personai nelabvēlīgās tiesiskās sekas. Ja speciālajā likumā ir noteikts, ka ierobežojums pastāv neatkarīgi no sodāmības dzēšanas vai noņemšanas, tad tas turpina pastāvēt arī pēc tam, kad sodāmība tiek dzēsta vai noņemta Krimināllikuma 63. pantā paredzētajā kārtībā. Sodāmības jēdziens plašākā nozīmē aptver arī citas juridiskas sekas, kas citstarp var izpausties kā tiesību brīvi izvēlēties nodarbošanos ierobežojums un pastāvēt arī pēc sodāmības noņemšanas vai dzēšanas.[4]
Norādāms, ka, ja par KNAB priekšnieku vai KNAB amatpersonu varētu kļūt persona, kura ir sodīta par tīšu noziedzīgu nodarījumu, neatkarīgi no sodāmības dzēšanas vai noņemšanas, tiktu mazināta sabiedrības uzticēšanās KNAB amatpersonām kā valsts varas īstenotājām un līdz ar to arī demokrātiskai tiesiskai valsts iekārtai. Turklāt persona, kas pati izdarījusi tīšu noziedzīgu nodarījumu, pat ja tai sodāmība ir dzēsta vai noņemta, nesekmētu likumpaklausīgu attieksmi sabiedrībā.
Izvērtējot iepriekš minēto, secināms, ka KNAB likumā ir jābūt noteiktiem ierobežojumiem personai ieņemt KNAB priekšnieka un KNAB amatpersonas amatu, ja persona agrāk ir izdarījusi noziedzīgu nodarījumu, taču jāparedz iespēja aizliegumu attiecināt tikai uz tīšiem noziedzīgajiem nodarījumiem.
[1]Satversmes tiesas 2006.gada 11.aprīļa sprieduma lietā Nr.2005-24-01 7. punkts;
[2]Satversmes tiesas 2007. gada 18. oktobra sprieduma lietā Nr. 2007-03-01 10. punkts;
[3]Satversmes tiesas 2010.gada 2.februāra sprieduma lietā Nr.2009-46-01 7. punkts;
[4]Satversmes tiesas 2021. gada 11. jūnija sprieduma lietā Nr. 2020-50-01 12.2. punkts;
Vērtējot, vai ierobežojumi pretendēt uz KNAB priekšnieka vai amatpersonas amatu ir nepieciešami, jāņem vērā KNAB statuss un funkcijas. Atbilstoši KNAB likuma 2. pantam KNAB ir Ministru kabineta pārraudzībā esoša valsts pārvaldes iestāde, kas izveidota, lai kompleksi īstenotu korupcijas novēršanu un apkarošanu, kā arī lai kontrolētu politisko organizāciju (partiju) un to apvienību finansēšanas noteikumu izpildi. KNAB likuma 11. pantā ir noteikts, ka KNAB amatpersonu un darbinieku pienākums ir darboties sabiedrības interesēs, bet 12. pantā norādīts, ka KNAB amatpersona ir valsts varas pārstāvis un atbilstoši šā likuma 13. pantam uz KNAB amatpersonām attiecas likums „Par interešu konflikta novēršanu valsts amatpersonu darbībā”. Lai īstenotu KNAB likumā noteiktos mērķus, KNAB izstrādā korupcijas novēršanas un apkarošanas stratēģiju un valsts programmu, koordinē normatīvajos aktos valsts amatpersonām noteikto ierobežojumu ievērošanu, veic Valsts prezidenta, Saeimas, Ministru kabineta un ģenerālprokurora ierosinātās pārbaudes, apkopo un analizē informāciju par valsts amatpersonu iesniegtajām deklarācijām, konstatētajiem pārkāpumiem to iesniegšanā un par likumā noteikto ierobežojumu neievērošanu, izstrādā metodiku korupcijas novēršanai un apkarošanai valsts un pašvaldību iestādēs un privātajā sektorā, izglīto sabiedrību par korupcijas novēršanas tiesiskajiem un ētiskajiem aspektiem, kā arī veic citas nozīmīgas funkcijas.[1] KNAB nav drošības iestāde, tomēr tā darbība ir tieši saistīta ar valstiskās drošības, neatkarības un demokrātijas aizsardzību. Vienlaikus norādāms, ka KNAB amatpersona darbojas valsts vārdā un tās konkrētās darbības un lēmumi rada juridiskas sekas un skar citu personu intereses. Līdz ar to sabiedrības interesēs svarīgi noteikt, lai KNAB amatpersonas pašas ievēro likumos noteikto, uzliekot tām stingras prasības tiesību normu ievērošanā gan dienestā, gan ārpus tā. Tādējādi KNAB amatpersonai ir jāatbilst ne tikai profesionālajām, bet arī augstām morāles un ētikas prasībām, kura apzinīgi un godprātīgi pilda savus amata pienākumus, un pati ievēro likumos un citos normatīvajos aktos noteikto un vairo sabiedrības uzticību gan KNAB, gan valstij kopumā.
Secināms, ka KNAB likumā noteikto ierobežojumu saistībā ar personas sodāmību pildīt dienestu KNAB mērķis ir aizsargāt demokrātisko valsts iekārtu pret personām, kuras rada draudus tās pastāvēšanai, vai pret tādām personām, kuras arī ētisku apsvērumu dēļ nav cienīgas kļūt par amatpersonām demokrātiskā valstī. Tāpat ierobežojumi noteikti, lai ne tikai novērstu reālus draudus valsts drošībai un demokrātiskajai valsts iekārtai, bet arī nodrošinātu to, ka pilsoņi nav spiesti atzīt par valsts varas pārstāvjiem tādas personas, kuras sodītas par noziedzīgu nodarījumu (neatkarīgi no sodāmības noņemšanas vai dzēšanas), notiesātas par noziedzīgu nodarījumu, atbrīvojot no soda, un sauktas pie kriminālatbildības, izņemot gadījumu, kad persona ir saukta pie kriminālatbildības, bet kriminālprocess pret to izbeigts uz reabilitējoša pamata. Likumdevēja mērķis, nosakot ierobežojumus, ir panākt arī sabiedrības uzticēšanos KNAB.
Vienlaikus noteiktie ierobežojumi ir būtiski, lai KNAB varētu īstenot savu pamata kompetenci – izmeklēt ar korupciju saistītos noziedzīgos nodarījumus, kurus izdarījušas valsts amatpersonas, arī tās, kuras strādā valsts drošības iestādēs, prokuratūrā, specializētajā civildienestā vai ir tiesneši. Jāvērš uzmanību, ka arī attiecībā uz šīm amatpersonām vairākos likumos (piemēram, Prokuratūras likumā, likumā "Par tiesu varu") ir noteikti līdzīgi ierobežojumi. Teorētiski pastāv iespēja, ka kāda no minētajām amatpersonām, uz kuru attiecas minētie ierobežojumi, varētu izdarīt ar korupciju saistītu noziedzīgu nodarījumu. To izmeklētu KNAB amatpersona, uz kuru savukārt šāds ierobežojums neattiektos. Tādējādi ierobežojumi ir nepieciešami, jo demokrātiskai valsts iekārtai neatbilst tāda situācija, ka uz kontrolējamo personu attiecas ierobežojumi, savukārt uz kontrolējošo amatpersonu saturiski tādi paši ierobežojumi neattiecas.
Būtiski, ka labums, ko iegūst sabiedrība no noteiktajiem ierobežojumiem, ir lielāks par indivīda tiesību ierobežojumu, jo nodrošina valsts interešu un demokrātiskas iekārtas aizsardzību, kā arī labas pārvaldības principu, kas izpaužas kā sabiedrības uzticēšanās KNAB amatpersonām. Turklāt no šīs uzticēšanās netieši ir atkarīga arī valsts ekonomiskā stabilitāte un attīstība, jo korupcijas apkarošana ir būtisks valsts ekonomiskās stabilitātes nodrošināšanas elements.
Papildus norādāms, ka noteiktās prasības pretendentiem uz KNAB amatpersonas amatu ir vērtējamas arī kopsakarā ar citiem normatīvajiem aktiem, kas ir saistīti ar KNAB darbību. Piemēram, KNAB amatpersonām un darbiniekiem ir jāatbilst likumā "Par valsts noslēpumu" noteiktajām prasībām, lai saņemtu speciālo atļauju pieejai valsts noslēpumam. Respektīvi, ir jāatbilst minētā likuma 9. pantam, kurš nosaka, ka pieeja konfidenciāliem, slepeniem un sevišķi slepeniem valsts noslēpuma objektiem tiek liegta personai kura, tai skaitā, ir sodīta par tīšu noziedzīgu nodarījumu vai par valsts noslēpuma izpaušanu aiz neuzmanības (neatkarīgi no sodāmības dzēšanas vai noņemšanas) vai notiesāta par tīšu noziedzīgu nodarījumu vai par valsts noslēpuma izpaušanu aiz neuzmanības, atbrīvojot no soda.
Ievērojot minēto, ierobežojums pretendēt uz KNAB priekšnieka vai amatpersonas amatu, ja persona neatbilst KNAB likuma 4. un 5. panta minētajām prasībām attiecībā uz personas sodāmību, ir pamatots un tam ir leģitīms mērķis. Vienlaikus jāvērtē, vai minēto ierobežojumu mērķi var sasniegt ar mazāk ierobežojošām prasībām, paredzot aizliegumu ieņemt amatu attiecināt tikai uz personu, kura izdarījusi tīšu noziedzīgu nodarījumu. Saskaņā ar Krimināllikuma 9. panta pirmo daļu noziedzīgs nodarījums atzīstams par izdarītu ar nodomu (tīši), ja persona to izdarījusi ar tiešu vai netiešu nodomu. Saskaņā ar Krimināllikuma 10. panta pirmo daļu noziedzīgs nodarījums atzīstams par izdarītu aiz neuzmanības, ja persona to izdarījusi aiz noziedzīgas pašpaļāvības vai noziedzīgas nevērības.
Darbs valsts dienestā no privātajā sektorā veicamā darba atšķiras gan pēc tiesisko attiecību nodibināšanas juridiskajiem aspektiem, gan veicamā darba mērķa, kas ir cieši saistīts ar valsts uzdevumu pildīšanu. Valsts dienestā personas atrodas īpašās attiecībās ar valsti, proti – šo personu tiesības ir ierobežotas un tām tiek uzlikti īpaši pienākumi.[2]
Šobrīd KNAB amatpersonām attiecībā uz personas nesodāmību ir noteiktas stingras prasības, proti, KNAB likuma 4.panta piektās daļas 5., 6. un 7. punkts un 5. panta piektās daļas 5., 6. un 7. punkts paredz absolūtu aizliegumu ieņemt KNAB priekšnieka un KNAB amatpersonas amatu personai, kas sodīta par noziedzīgu nodarījumu, kas izdarīts arī aiz neuzmanības. Savukārt "Par valsts noslēpumu" likumā ietvertās prasības KNAB amatpersonām ir “mīkstākas” un paredz tiesības personai saņemt speciālo atļauju arī gadījumos, kad persona ir sodīta par noziedzīgu nodarījumu, kas izdarīts aiz neuzmanības (izņemot valsts noslēpuma izpaušanu aiz neuzmanības).
Vienlaikus, izvērtējot arī citās tiesībaizsardzības iestādēs šobrīd likumos noteiktās prasības personām, kuras var atrasties dienestā, secināms, ka, piemēram, dienestā (atbilstoši Iekšlietu ministrijas sistēmas iestāžu un Ieslodzījuma vietu pārvaldes amatpersonu ar speciālajām dienesta pakāpēm dienesta gaitas likuma 4. pantam), dienestā (darbā) valsts drošības iestādē (atbilstoši Valsts drošības iestāžu likuma 20. pantam) un militārajā dienestā (atbilstoši Militārā dienesta likuma 16. pantam) nevar atrasties persona, kura ir sodīta, notiesāta un saukta pie kriminālatbildības par tīšu noziedzīgu nodarījumu. Respektīvi, likumos minētie ierobežojumi ir stingri (absolūti), bet paredz iespēju personām, kas sodītas par noziedzīgu nodarījumu, kas izdarīts aiz neuzmanības, atrasties dienestā.
Latvijas Republikas Satversmes (turpmāk ‒ Satversme) 91. panta pirmajā teikumā nostiprinātā vienlīdzības principa uzdevums ir nodrošināt, lai tiktu īstenota tāda tiesiskas valsts prasība kā likumu aptveroša ietekme uz visām personām un lai likums tiktu piemērots bez jebkādām privilēģijām. Latvijas Republikas Satversmes tiesa (turpmāk ‒ Satversmes tiesa), interpretējot Satversmes 91. pantu, ir atzinusi, ka vienlīdzības princips liedz valsts institūcijām izdot tādas normas, kas bez saprātīga pamata pieļauj atšķirīgu attieksmi pret personām, kuras atrodas vienādos un pēc noteiktiem kritērijiem salīdzināmos apstākļos. Vienlīdzības princips pieļauj un pat prasa atšķirīgu attieksmi pret personām, kas atrodas atšķirīgos apstākļos, kā arī pieļauj atšķirīgu attieksmi pret personām, kas atrodas vienādos apstākļos, ja tam ir objektīvs un saprātīgs pamats.[3] Jāņem vērā, ka Satversmes tiesa ir atzinusi, ka iepriekšējā sodāmība pēc tās dzēšanas vai noņemšanas vairs nav ņemama vērā citā kriminālprocesā. Tomēr citās, ar krimināltiesību jomu nesaistītās tiesiskajās attiecībās, sodāmības noņemšana vai dzēšana ne vienmēr nozīmē to, ka būtu izbeigušās arī ar sodāmību saistītās personai nelabvēlīgās tiesiskās sekas. Ja speciālajā likumā ir noteikts, ka ierobežojums pastāv neatkarīgi no sodāmības dzēšanas vai noņemšanas, tad tas turpina pastāvēt arī pēc tam, kad sodāmība tiek dzēsta vai noņemta Krimināllikuma 63. pantā paredzētajā kārtībā. Sodāmības jēdziens plašākā nozīmē aptver arī citas juridiskas sekas, kas citstarp var izpausties kā tiesību brīvi izvēlēties nodarbošanos ierobežojums un pastāvēt arī pēc sodāmības noņemšanas vai dzēšanas.[4]
Norādāms, ka, ja par KNAB priekšnieku vai KNAB amatpersonu varētu kļūt persona, kura ir sodīta par tīšu noziedzīgu nodarījumu, neatkarīgi no sodāmības dzēšanas vai noņemšanas, tiktu mazināta sabiedrības uzticēšanās KNAB amatpersonām kā valsts varas īstenotājām un līdz ar to arī demokrātiskai tiesiskai valsts iekārtai. Turklāt persona, kas pati izdarījusi tīšu noziedzīgu nodarījumu, pat ja tai sodāmība ir dzēsta vai noņemta, nesekmētu likumpaklausīgu attieksmi sabiedrībā.
Izvērtējot iepriekš minēto, secināms, ka KNAB likumā ir jābūt noteiktiem ierobežojumiem personai ieņemt KNAB priekšnieka un KNAB amatpersonas amatu, ja persona agrāk ir izdarījusi noziedzīgu nodarījumu, taču jāparedz iespēja aizliegumu attiecināt tikai uz tīšiem noziedzīgajiem nodarījumiem.
[1]Satversmes tiesas 2006.gada 11.aprīļa sprieduma lietā Nr.2005-24-01 7. punkts;
[2]Satversmes tiesas 2007. gada 18. oktobra sprieduma lietā Nr. 2007-03-01 10. punkts;
[3]Satversmes tiesas 2010.gada 2.februāra sprieduma lietā Nr.2009-46-01 7. punkts;
[4]Satversmes tiesas 2021. gada 11. jūnija sprieduma lietā Nr. 2020-50-01 12.2. punkts;
Risinājuma apraksts
Likumprojekts paredz grozījumus KNAB likuma 4. panta piektās daļas 5., 6. un 7. punktā un 5. panta piektās daļas 5., 6. un 7. punktā, nosakot, ka uz KNAB priekšnieka un KNAB amatpersonas amatu var pretendēt persona, kura nav sodīta par tīšu noziedzīgu nodarījumu (neatkarīgi no sodāmības noņemšanas un dzēšanas), vai nav notiesāta par tīšu noziedzīgu nodarījumu, atbrīvojot no soda, vai kura nav saukta pie kriminālatbildības par tīša noziedzīga nodarījuma izdarīšanu, izņemot gadījumu, kad amatpersona ir saukta pie kriminālatbildības, bet kriminālprocess pret to izbeigts uz reabilitējoša pamata.
Problēmas apraksts
KNAB likuma 12. panta pirmajā daļā noteikts, ka KNAB amatpersonām to pilnvaru apliecināšanai izdod dienesta apliecību un speciālu žetonu, taču ārējā normatīvajā aktā netiek paredzēts dienesta apliecības un žetona paraugs.
Tādējādi ir jāpapildina KNAB likuma 12. panta pirmā daļā, paredzot, ka Ministru kabinets nosaka dienesta apliecības un žetona paraugu.
Tādējādi ir jāpapildina KNAB likuma 12. panta pirmā daļā, paredzot, ka Ministru kabinets nosaka dienesta apliecības un žetona paraugu.
Risinājuma apraksts
Papildināt KNAB likuma 12. panta pirmo daļu ar jaunu teikumu, paredzot Ministru kabinetam deleģējumu noteikt KNAB dienesta apliecības un žetona paraugu.
Vai ir izvērtēti alternatīvie risinājumi?
Nē
Vai ir izvērtēts prasību un izmaksu samērīgums pret ieguvumiem?
Nē
1.4. Izvērtējumi/pētījumi, kas pamato TA nepieciešamību
Nosaukums
KNAB 2020. gada 29. oktobra vēstule Nr. 1/5652, kurā, izpildot Ministru kabineta 2020. gada 3. marta sēdes protokollēmuma (prot. Nr. 9 40.§.) “Atbildes projekts tiesībsargam (par normatīvajos aktos noteiktajiem ierobežojumiem personai izvēlēties sev vēlamu nodarbošanos sakarā ar iepriekš izdarītu noziedzīgu nodarījumu 3.punktā doto uzdevumu, sniegts izvērtējums par iespējamiem grozījumiem KNAB likumā.
Apraksts
KNAB secināja, ka KNAB likumā ietverto aizliegumu personai ieņemt amatu KNAB ir jāpārskata un jāparedz iespēja aizliegumu attiecināt tikai uz tīšiem noziedzīgajiem nodarījumiem.
1.5. Pēcpārbaudes (ex-post) izvērtējums
Vai tiks veikts?
Nē
1.6. Cita informācija
-
2. Tiesību akta projekta ietekmējamās sabiedrības grupas, ietekme uz tautsaimniecības attīstību un administratīvo slogu
Vai projekts skar šo jomu?
Jā
2.1. Sabiedrības grupas, kuras tiesiskais regulējums ietekmē, vai varētu ietekmēt
Fiziskās personas
- Personas, kuras pretendē uz dienestu KNAB.
Ietekmes apraksts
Paplašinās to personu loks, kuras var pretendēt uz dienestu KNAB.
Juridiskās personas
Nē
2.2. Tiesiskā regulējuma ietekme uz tautsaimniecību
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
2.3. Administratīvo izmaksu monetārs novērtējums
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
2.4. Atbilstības izmaksu monetārs novērtējums
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
3. Tiesību akta projekta ietekme uz valsts budžetu un pašvaldību budžetiem
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
Cita informācija
-
4. Tiesību akta projekta ietekme uz spēkā esošo tiesību normu sistēmu
Vai projekts skar šo jomu?
Jā
4.1. Saistītie tiesību aktu projekti
4.1.1. Noteikumi par Korupcijas novēršanas un apkarošanas biroja amatpersonu dienesta apliecības un žetona paraugu.
Pamatojums un apraksts
Pēc likumprojekta pieņemšanas Saeimā 2. lasījumā KNAB sagatavos un virzīs izskatīšanai Ministru kabineta noteikumu projektu “Noteikumi par Korupcijas novēršanas un apkarošanas biroja amatpersonu dienesta apliecības un žetona paraugu”.
Atbildīgā institūcija
Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojs
4.2. Cita informācija
-
5. Tiesību akta projekta atbilstība Latvijas Republikas starptautiskajām saistībām
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
5.3. Cita informācija
Apraksts
-
6. Projekta izstrādē iesaistītās institūcijas un sabiedrības līdzdalības process
Sabiedrības līdzdalība uz šo tiesību akta projektu neattiecas
Nē
6.1. Projekta izstrādē iesaistītās institūcijas
Valsts un pašvaldību institūcijas
Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojsNevalstiskās organizācijas
NēCits
Nē6.2. Sabiedrības līdzdalības organizēšanas veidi
Veids
Publiskā apspriešana
Saite uz sabiedrības līdzdalības rezultātiem
https://tapportals.mk.gov.lv/public_participation/ec380358-b224-4242-9d73-c9d9c5057d4e
6.3. Sabiedrības līdzdalības rezultāti
Sabiedrības līdzdalības procesā viedokļi netika saņemti.
6.4. Cita informācija
Izsludinot projektu, informācija par sabiedrības līdzdalību tika nosūtīta KNAB Sabiedriski konsultatīvajai padomei, kuras sastāvā ir šādas 18 nevalstiskās organizācijas: Latvijas Juristu biedrība, Latvijas Darba devēju konfederācija, Latvijas Pilsoniskā alianse, Latvijas Tirgotāju asociācija, Latvijas Preses izdevēju asociācija, Latvijas Finanšu nozares asociācija, Patērētāju atbalsta centrs, Latvijas Tirdzniecības un rūpniecības kamera, Latvijas Būvnieku asociācija, Korporatīvās ilgtspējas un atbildības institūts (InCSR), Latvijas Raidorganizāciju asociācija, Latvijas Juristu apvienība, Lauksaimnieku organizāciju sadarbības padome, Sabiedrība par atklātību – Delna, Sabiedriskās politikas centrs PROVIDUS, Latvijas telekomunikāciju komersantu asociācija, Latvijas Ārstu biedrība un Latvijas Pašvaldību savienība. Tāpat KNAB publicēja preses relīzi, kā arī informāciju par līdzdalības iespējām KNAB sociālo tīklu kontos Facebook un X.
7. Tiesību akta projekta izpildes nodrošināšana un tās ietekme uz institūcijām
Vai projekts skar šo jomu?
Jā
7.1. Projekta izpildē iesaistītās institūcijas
Institūcijas
- Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojs
7.2. Administratīvo izmaksu monetārs novērtējums
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
7.3. Atbilstības izmaksu monetārs novērtējums
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
7.4. Projekta izpildes ietekme uz pārvaldes funkcijām un institucionālo struktūru
Ietekme
Jā/Nē
Skaidrojums
1. Tiks veidota jauna institūcija
Nē
-
2. Tiks likvidēta institūcija
Nē
-
3. Tiks veikta esošās institūcijas reorganizācija
Nē
-
4. Institūcijas funkcijas un uzdevumi tiks mainīti (paplašināti vai sašaurināti)
Nē
-
5. Tiks veikta iekšējo institūcijas procesu efektivizācija
Nē
-
6. Tiks veikta iekšējo institūcijas procesu digitalizācija
Nē
-
7. Tiks veikta iekšējo institūcijas procesu optimizācija
Nē
-
8. Cita informācija
Nē
-
7.5. Cita informācija
-
8. Horizontālās ietekmes
8.1. Projekta tiesiskā regulējuma ietekme
8.1.1. uz publisku pakalpojumu attīstību
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.2. uz valsts un pašvaldību informācijas un komunikācijas tehnoloģiju attīstību
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.3. uz informācijas sabiedrības politikas īstenošanu
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.4. uz Nacionālā attīstības plāna rādītājiem
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.5. uz teritoriju attīstību
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.6. uz vidi
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.7. uz klimatneitralitāti
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.8. uz iedzīvotāju sociālo situāciju
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.9. uz personu ar invaliditāti vienlīdzīgām iespējām un tiesībām
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.10. uz dzimumu līdztiesību
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.11. uz veselību
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.12. uz cilvēktiesībām, demokrātiskām vērtībām un pilsoniskās sabiedrības attīstību
Vai projekts skar šo jomu?
Jā
Apraksts
Paplašināsies personu loks, kuras var kandidēt uz KNAB priekšnieka vai amatpersonas amatu, nosakot mazāk ierobežojošas prasībās saistībā ar personas agrāk izdarītu noziedzīgu nodarījumu, paredzot aizliegumu ieņemt amatu attiecināt tikai uz personu, kura izdarījusi tīšu noziedzīgu nodarījumu.
8.1.13. uz datu aizsardzību
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.14. uz diasporu
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.15. uz profesiju reglamentāciju
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.16. uz bērna labākajām interesēm
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.2. Cita informācija
-
Pielikumi