23-TA-2535: Likumprojekts (Grozījumi)
Anotācijas (ex-ante) nosaukums
Tiesību akta projekta "Grozījumi Pievienotās vērtības nodokļa likumā" sākotnējās ietekmes (ex-ante) novērtējuma ziņojums (anotācija)
1. Tiesību akta projekta izstrādes nepieciešamība
1.1. Pamatojums
Izstrādes pamatojums
ES dokuments
Apraksts
Eiropas Savienības direktīvu pārņemšana.
Ar grozījumiem Pievienotās vērtības nodokļa likumā tiek pārņemtas prasības, kas noteiktas:
1) Padomes 2020.gada 18.februāra Direktīvā (ES) 2020/285, ar ko Direktīvu 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu groza attiecībā uz īpašo režīmu mazajiem uzņēmumiem un Regulu (ES) Nr. 904/2010 groza attiecībā uz administratīvu sadarbību un informācijas apmaiņu nolūkā uzraudzīt mazajiem uzņēmumiem paredzētā īpašā režīma pareizu piemērošanu (turpmāk – Direktīva 2020/285);
2) Padomes 2022. gada 5. aprīļa Direktīvā (ES) 2022/542, ar ko groza Direktīvu 2006/112/EK un Direktīvu (ES) 2020/285 attiecībā uz pievienotās vērtības nodokļa likmēm (turpmāk - Direktīva 2022/542).
Ar grozījumiem Pievienotās vērtības nodokļa likumā tiek pārņemtas prasības, kas noteiktas:
1) Padomes 2020.gada 18.februāra Direktīvā (ES) 2020/285, ar ko Direktīvu 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu groza attiecībā uz īpašo režīmu mazajiem uzņēmumiem un Regulu (ES) Nr. 904/2010 groza attiecībā uz administratīvu sadarbību un informācijas apmaiņu nolūkā uzraudzīt mazajiem uzņēmumiem paredzētā īpašā režīma pareizu piemērošanu (turpmāk – Direktīva 2020/285);
2) Padomes 2022. gada 5. aprīļa Direktīvā (ES) 2022/542, ar ko groza Direktīvu 2006/112/EK un Direktīvu (ES) 2020/285 attiecībā uz pievienotās vērtības nodokļa likmēm (turpmāk - Direktīva 2022/542).
Izstrādes pamatojums
Ministrijas / iestādes iniciatīva
Apraksts
Likumprojekts "Grozījumi Pievienotās vērtības nodokļa likumā" (turpmāk – likumprojekts) ir izstrādāts, lai:
1) pilnveidotu pievienotās vērtības nodokļa (turpmāk – PVN) regulējumu atbilstoši Padomes 2006.gada 28.novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (turpmāk - Direktīva 2006/112/EK) noteiktām tiesību normām attiecībā uz PVN 0 procentu likmes piemērošanu preču eksportam humānās palīdzības un labdarības ietvaros un īpašo PVN piemērošanas režīms darījumos ar lietotām mantām, mākslas darbiem, kolekciju priekšmetiem un senlietām;
2) novērstu Eiropas Komisijas Pilotlietā EUP(2024)10641 minētās bažas attiecībā uz Padomes 2019.gada 16.decembra Direktīvas (ES) 2019/2235, ar ko groza Direktīvu 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu un Direktīvu 2008/118/EK par akcīzes nodokļa piemērošanas vispārējo režīmu attiecībā uz aizsardzības pasākumiem Savienības satvarā (turpmāk – Direktīva 2019/2235) pārņemšanu nacionālajā regulējumā daļā par preču iegādes Eiropas Savienības (turpmāk - ES) teritorijā definīciju preču nosūtīšanas vai transportēšanas gadījumā no citas ES dalībvalsts uz Latviju, ja tās paredzētas Latvijas Republikas Nacionālo bruņoto spēku vajadzībām, tai skaitā pavadošā civilā personāla vajadzībām;
3) vienkāršotu PVN 0 procentu likmes piemērošanu preču piegādēm un pakalpojumu sniegšanai, kas paredzēta Latvijas Republikā reģistrētām trešo valstu diplomātiskajām un konsulārajām pārstāvniecībām un citu ES dalībvalstu diplomātiskajām un konsulārajām pārstāvniecībām;
4) pilnveidotu PVN jomas tiesisko regulējumu.
1) pilnveidotu pievienotās vērtības nodokļa (turpmāk – PVN) regulējumu atbilstoši Padomes 2006.gada 28.novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (turpmāk - Direktīva 2006/112/EK) noteiktām tiesību normām attiecībā uz PVN 0 procentu likmes piemērošanu preču eksportam humānās palīdzības un labdarības ietvaros un īpašo PVN piemērošanas režīms darījumos ar lietotām mantām, mākslas darbiem, kolekciju priekšmetiem un senlietām;
2) novērstu Eiropas Komisijas Pilotlietā EUP(2024)10641 minētās bažas attiecībā uz Padomes 2019.gada 16.decembra Direktīvas (ES) 2019/2235, ar ko groza Direktīvu 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu un Direktīvu 2008/118/EK par akcīzes nodokļa piemērošanas vispārējo režīmu attiecībā uz aizsardzības pasākumiem Savienības satvarā (turpmāk – Direktīva 2019/2235) pārņemšanu nacionālajā regulējumā daļā par preču iegādes Eiropas Savienības (turpmāk - ES) teritorijā definīciju preču nosūtīšanas vai transportēšanas gadījumā no citas ES dalībvalsts uz Latviju, ja tās paredzētas Latvijas Republikas Nacionālo bruņoto spēku vajadzībām, tai skaitā pavadošā civilā personāla vajadzībām;
3) vienkāršotu PVN 0 procentu likmes piemērošanu preču piegādēm un pakalpojumu sniegšanai, kas paredzēta Latvijas Republikā reģistrētām trešo valstu diplomātiskajām un konsulārajām pārstāvniecībām un citu ES dalībvalstu diplomātiskajām un konsulārajām pārstāvniecībām;
4) pilnveidotu PVN jomas tiesisko regulējumu.
1.2. Mērķis
Mērķa apraksts
Likumprojekta mērķis ir vērsts uz ES direktīvu pārņemšanu attiecībā uz mazo un vidējo uzņēmumu (turpmāk – MVU) vienkāršošanas pasākumiem PVN piemērošanas procesā, PVN 0 procentu likmes piemērošanas pārskatīšanu darījumos ar Latvijā reģistrētām diplomātiskajām un konsulārajām pārstāvniecībām, preču iegādes ES teritorijā definīcijas precizēšanu, pakalpojumu sniegšanas vietas precizēšanu kultūras un sporta pasākumiem, kā arī PVN jomas tiesiskā regulējuma pilnveidošanu atbilstoši ES prasībām un saskaņošanu ar citu nozaru tiesisko regulējumu.
Spēkā stāšanās termiņš
01.01.2025.
Pamatojums
ES direktīvu pārņemšanas datums
1.3. Pašreizējā situācija, problēmas un risinājumi
Pašreizējā situācija
1. MVU direktīva
Direktīvā 2006/112/EK ir paredzēti atsevišķi atvieglojumi MVU saistībā ar PVN piemērošanu. Šie atvieglojumi ļauj ES dalībvalstīm vienkāršot PVN uzlikšanas un iekasēšanas procedūras, kā arī atbrīvot no PVN maksāšanas tādus MVU, kuru gada apgrozījums nepārsniedz noteiktu apgrozījuma slieksni. Tomēr MVU režīms, kas noteikts Direktīvā 2006/112/EK, ir novecojis un neatbilstošs esošajai situācijai.
Atbilstoši Direktīvai 2006/112/EK no PVN atbrīvojamā gada apgrozījuma robežvērtība ir 5 000 euro. Savukārt ES dalībvalstīm, kuras ES pievienojās pēc 1978.gada 1.janvāra, saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 287.pantu bija autonomas tiesības izvēlēties piemērotāko robežvērtību atbilstoši tā brīža nacionālajai ekonomiskajai situācijai. Pirmsiestāšanās sarunās Līguma par pievienošanos ES sadaļā „Nodokļu politika” Latvija lūdza izdarīt atkāpi no ES pieņemtajām prasībām PVN piemērošanā un noteikt, ka pēc 2004.gada 1.maija to darījumu apjoms, ko Latvija var atbrīvot no aplikšanas ar PVN, ir 10 000 latu (summa latos, kas aprēķināta pēc valūtas maiņas kursa, kas bija spēkā Latvijas iestāšanās ES dienā un saskaņā ar Direktīva 2006/112/EK nosacījumiem nepārsniedz 17 200 euro).
Vienkāršošanas un administratīvā sloga mazināšanas nolūkā MVU šobrīd Pievienotās vērtības nodokļa likums (turpmāk – PVN likums) paredz, ka iekšzemes PVN maksātājs ir tiesīgs nereģistrēties Valsts ieņēmumu dienesta (turpmāk - VID) PVN maksātāju reģistrā un nemaksāt PVN, ja tā veikto ar PVN apliekamo preču piegāžu un sniegto pakalpojumu kopējā vērtība iepriekšējo 12 mēnešu laikā nav pārsniegusi 50 000 euro. Lai iekšzemes PVN maksātāji varētu piemērot lielāku MVU atbrīvojuma slieksni nekā tas ir noteikts Direktīvā 2006/112/EK, Latvijai bija nepieciešams Eiropas Komisijai lūgt atkāpi no Direktīvas 2006/112/EK regulējuma.
Savukārt citu ES dalībvalstu PVN maksātājiem, kas iekšzemē veic ar PVN apliekamus darījumus, atbilstoši spēkā esošajam regulējumam ir jāreģistrējas VID PVN maksātāju reģistrā pirms ar PVN apliekamo darījumu veikšanas. Arī Latvijas PVN maksātājiem, veicot ar PVN apliekamus darījumus citās ES dalībvalstīs, nav tiesību piemērot MVU atbrīvojumu un jāmaksā citu dalībvalstu PVN, uzsākot ar PVN apliekamo darījumu veikšanu.
No 2025.gada 1.janvāra ir piemērojama Direktīva 2020/285. Tā paredz ES dalībvalstīm tiesības ieviest PVN reģistrācijas slieksni līdz 85 000 euro bez īpašas atkāpes pieprasīšanas. Šāda atvieglojuma ieviešanas mērķis ir dot iespēju PVN maksātājiem samazināt administratīvo slogu attiecībā uz PVN piemērošanas noteikumu izpildi un atbrīvot no PVN maksāšanas. Tajā pašā laikā PVN maksātāji var reģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā neatkarīgi no sliekšņa pārsniegšanas un atskaitīt priekšnodoklī samaksāto PVN, ja preces iegādātas un pakalpojumi saņemti ar PVN apliekamu darījumu nodrošināšanai.
2. Pakalpojumu sniegšanas vieta kultūras un sporta pasākumiem
Direktīvā 2006/112/EK, kas pārņemta PVN likumā, ir paredzēti pakalpojumu vietas noteikšanas principi darījumos ES teritorijā attiecībā uz ES dalībvalsti, kur pakalpojums tiek aplikts ar PVN. Atbilstoši vispārīgiem pakalpojumu sniegšanas vietas noteikšanas noteikumiem, ja pakalpojums tiek sniegts PVN maksātājam, tad pakalpojuma sniegšanas vieta ir pakalpojuma saņēmēja saimnieciskās darbības mītnes vieta, pastāvīgās iestādes atrašanās vieta vai saņēmēja deklarētā dzīvesvieta. Savukārt, ja pakalpojums tiek sniegts personai, kas nav PVN maksātājs, tad pakalpojuma sniegšanas vieta ir pakalpojuma sniedzēja saimnieciskās darbības mītnes vieta, pastāvīgās iestādes atrašanās vieta vai deklarētā dzīvesvieta.
Tomēr atsevišķiem pakalpojumu veidiem pakalpojuma sniegšanas vieta tiek noteikta pēc citiem principiem. Tas ir attiecināms arī uz kultūras, mākslas, sporta, zinātnes, izglītības, izklaides vai līdzīgiem pasākumiem.
Atbilstoši PVN likuma 20.panta regulējumam tāda pakalpojuma un papildpakalpojuma sniegšanas vieta, kurš saistīts ar biļešu iegādi kultūras, mākslas, sporta, zinātnes, izglītības, izklaides vai citiem līdzīga rakstura pasākumiem (piemēram, gadatirgi, izstādes), ja to sniedz PVN maksātājam, ir attiecīgo pasākumu faktiskās norises vieta. Tāpat tāda pakalpojuma un papildpakalpojuma sniegšanas vieta, kurš saistīts ar kultūras, mākslas, sporta, zinātnes, izglītības, izklaides vai citiem līdzīga rakstura pasākumiem (piemēram, gadatirgi, izstādes), tai skaitā šādu pasākumu rīkotāju pakalpojuma sniegšanas vieta, ja to sniedz personai, kas nav nodokļa maksātājs, ir attiecīgo pasākumu faktiskās norises vieta.
3. Pakalpojuma sniegšanas vietas noteikšana elektronisko sakaru, apraides un elektroniski sniegta pakalpojuma
Direktīvas 2006/112/EK 58.panta regulējums paredz telekomunikāciju, apraides, kā arī elektroniski sniegtu pakalpojumu sniegšanas vietas noteikšanas noteikumus, ja šie pakalpojumi sniegti personām, kas nav PVN maksātājas. Savukārt šīs direktīvas 59.a pants paredz izvēles iespēju, ka dalībvalstis var:
a) uzskatīt šādu pakalpojumu sniegšanas vietu, kas atrodas to teritorijā, par pakalpojumu sniegšanas vietu ārpus Kopienas, ja pakalpojumus faktiski lieto un izmanto ārpus Kopienas;
b) uzskatīt šādu pakalpojumu sniegšanas vietu, kas atrodas ārpus Kopienas, par pakalpojumu sniegšanas vietu to teritorijā, ja pakalpojumus faktiski lieto un izmanto to teritorijā.
Direktīvas 2006/112/EK 59.a panta regulējums pārņemts PVN likuma 30.panta otrajā daļā, nosakot, ka elektronisko sakaru, apraides un elektroniski sniegta pakalpojuma sniegšanas vieta ir:
1) ārpus ES teritorijas, ja pakalpojumu izmanto ārpus ES teritorijas, kaut arī saskaņā ar šā likuma prasībām pakalpojuma sniegšanas vieta ir iekšzeme;
2) iekšzeme, ja pakalpojumu izmanto iekšzemē, kaut arī saskaņā ar šā likuma prasībām pakalpojuma sniegšanas vieta ir ārpus ES teritorijas.
4. Atsevišķi PVN likuma 52.panta pirmajā daļā minētie pakalpojumi
PVN likuma regulējums nosaka ar PVN neapliekamās preču piegādes un pakalpojumus, tai skaitā:
1) pacienta transportēšanu ar transportlīdzekli, kas speciāli aprīkots ar medicīniskām ierīcēm, kuru paraugi reģistrēti normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā;
2) zobārstniecības pakalpojumus;
3) zobu tehniķu un zobu higiēnistu sniegtos pakalpojumus, kā arī zobārstu un zobu tehniķu piegādātās zobu protēzes;
4) pirmsskolas izglītības iestāžu sniegtos bērnu uzturēšanās un pirmsskolas izglītības pakalpojumus.
5. Preču iegādes ES teritorijā definīcijas precizēšana
Ar Direktīvas 2019/2235 1.panta 1.punktu ir paplašināta preču iegādes ES teritorijā joma. Par preču iegādi ES teritorijā par atlīdzību uzskata tādu preču nosūtīšanu vai transportēšanu no citas ES dalībvalsts uz bruņoto spēku piederības dalībvalsti, ja preču iegādi veic ES dalībvalsts bruņotie spēki savām vajadzībām vai šo bruņoto spēku vienību virtuves vai ēdnīcas apgādei, piedaloties tādā aizsardzības pasākumā, kas tiek veikts, lai īstenotu ES darbību saskaņā ar kopējo drošības un aizsardzības politiku. Minētai preču iegādei ES dalībvalsts iekšējā tirgū PVN nolūkā piemēro vispārīgus noteikumus, un uz šo preču importu nav attiecināms Direktīvas 2006/112/EK 143.panta 1.punkta “ga” apakšpunktā paredzētais atbrīvojums no PVN.
Eiropas Komisijas Nodokļu politikas un muitas savienības ģenerāldirektorāts pilotlietas EUP(2024)10641 pieprasījumā ir sniedzis skaidrojumu, ka ar preču iegādi saskaņā ar “vispārīgiem noteikumiem” ir saprotama preču iegāde ar atbrīvojumu no PVN, tādēļ PVN likuma 9.panta ceturtajā daļā iekļautā preču iegādes ES teritorijā definīcija Eiropas Komisijas dienestiem šķiet nesaderīga ar Direktīvas 2019/2235 1.panta 1.punktā lietoto definīciju un varētu izraisīt dubultu neaplikšanu ar nodokli precēm, kuras iegādātas ES teritorijā ar atbrīvojumu no PVN un vēlāk ievestas bruņoto spēku piederības dalībvalstī (Latvijā).
6. PVN 0 procentu likmes piemērošana preču piegādēm un pakalpojumiem, ko izmanto Latvijā reģistrētu diplomātisko un konsulāro pārstāvniecību oficiālām vajadzībām
Pamatojoties uz Direktīvas 2006/112/EK 151.panta 1.punkta "a" apakšpunktu, dalībvalstis atbrīvo no PVN preču piegādi un pakalpojumu sniegšanu atbilstīgi diplomātiskam un konsulāram režīmam.
Šobrīd PVN likuma 50.panta pirmās daļas 1. un 2.punkts paredz PVN 0 procentu likmes piemērošanu netieši, atmaksājot samaksāto nodokli par preču piegādēm un pakalpojumiem, kas iekšzemē sniegti Latvijas Republikā reģistrētām trešo valstu diplomātiskajām un konsulārajām pārstāvniecībām, to diplomātiskajiem un konsulārajiem aģentiem, administratīvi tehniskajam personālam, kā arī minēto personu ģimenes locekļiem, — ievērojot paritātes principu; un citu ES dalībvalstu diplomātiskajām un konsulārajām pārstāvniecībām, to diplomātiskajiem un konsulārajiem aģentiem, administratīvi tehniskajam personālam, kā arī minēto personu ģimenes locekļiem.
Finanšu ministrija sadarbībā ar VID un Ārlietu ministriju ir veikusi PVN 0 procentu likmes piemērošanas kārtības efektivitātes izvērtējumu darījumos ar Latvijā reģistrētām diplomātiskajām un konsulārajām pārstāvniecībām un secinājusi, ka Latvijā reģistrētās diplomātiskās un konsulārās pārstāvniecības godprātīgi un disciplinēti ievēro PVN 0 procentu likmes piemērošanas nosacījumus preču piegādēm un pakalpojumiem, ko izmanto pārstāvniecību oficiālajām vajadzībām. Tādēļ ir iespējams pārskatīt PVN 0 procentu likmes piemērošanas veidu, pārejot no PVN atmaksas procedūras uz PVN 0 procentu likmes piemērošanu tieši, pamatojoties uz PVN un/vai akcīzes nodokļa atbrīvojuma sertifikātu.
7. PVN 0 procentu likmes piemērošana preču eksportam humānās palīdzības un labdarības ietvaros
Pamatojoties uz Direktīvas 2006/112/EK 146.panta 1.punkta "c" apakšpunktu dalībvalstis atbrīvo no PVN preču piegādi apstiprinātām struktūrām, kas no Kopienas eksportē šīs preces kā daļu no savām humānām, labdarības vai izglītošanas darbībām ārpus Kopienas.
Šobrīd PVN likums jau paredz PVN 0 procentu likmes piemērošanu jebkādam preču eksportam. Tāpat Ukrainas civiliedzīvotāju atbalsta likuma 8.1 pantā ir paredzēts, ka PVN 0 procentu likmi piemēro tādai preču piegādei, kuras ietvaros reģistrēts PVN maksātājs uz savstarpēji noslēgta līguma vai preču nodošanas un pieņemšanas akta, vai cita darījumu apliecinoša dokumenta pamata preces bez maksas piegādā sabiedriskā labuma organizācijai, kas:
1) šīs preces eksportē no ES teritorijas humānās palīdzības un labdarības ietvaros, lai sniegtu vispārēju atbalstu Ukrainas sabiedrībai;
2) šīs preces piegādā citas ES dalībvalsts atzītai struktūrai, kura tās nodod kā humāno palīdzību vai ziedojumus Ukrainas sabiedrībai.
8. Nosacījums fiskālā pārstāvja reģistrācijai VID PVN maksātāju reģistrā
Lai PVN maksātāju reģistrētu VID PVN maksātāju reģistrā kā fiskālo pārstāvi, tam jāatbilst PVN likuma 65.panta pirmajā daļā minētājiem nosacījumiem. Viens no šiem nosacījumiem paredz, ka attiecīgais reģistrētais PVN maksātājs nodokļu jomu regulējošos normatīvajos aktos noteiktajos termiņos iesniedz VID nodokļu un informatīvās deklarācijas un pieprasīto papildu informāciju, kas nepieciešama valsts budžetā maksājamās PVN summas vai PVN pārmaksas noteikšanai.
9. Nosacījums VID atļaujas īpašā PVN režīma preču importa darījumos saņemšanai
VID reģistrētam PVN maksātājam piešķir atļauju īpašajam PVN režīmam preču importa darījumos, ja reģistrēts PVN maksātājs atbilst visiem PVN likuma 85.panta ceturtajā daļā minētajiem nosacījumiem. Viens no šiem nosacījumiem paredz, ja reģistrēts PVN maksātājs iepriekšējos 12 mēnešos nodokļu jomu regulējošos normatīvajos aktos noteiktajos termiņos sniedzis nodokļu un informatīvās deklarācijas un gada pārskatu, kā arī VID noteiktajā termiņā sniedzis papildu informāciju, kas nepieciešama valsts budžetā iemaksājamās PVN summas vai PVN pārmaksas noteikšanai.
10. Īpašs PVN piemērošanas režīms darījumos ar lietotām mantām, mākslas darbiem, kolekciju priekšmetiem un senlietām
Ņemot vērā auto nozares apzinātas problēmas nodokļu (t. sk. PVN) piemērošanā auto nozarē, ir notikušas diskusijas starp Finanšu ministrijas un auto nozares pārstāvjiem par nodokļu regulējuma pārskatīšanu. Rezultātā ir panākta vienošanās, ka vairākos nodokļus regulējošajos normatīvajos aktos būtu veicami grozījumi, kas varētu risināt attiecīgos jautājumus auto nozarē.
PVN likuma 138.pantā ir noteikts īpašs PVN piemērošanas režīms darījumos ar lietotām mantām, mākslas darbiem, kolekciju priekšmetiem un senlietām (turpmāk – īpašs PVN piemērošanas režīms). Minētais regulējums ir pārņemts no Direktīvas 2006/112/EK. Šo īpašo režīmu ir tiesības izvēlēties lietotu mantu, mākslas darbu, kolekciju priekšmetu un senlietu tirgotājam, kas ir reģistrēts PVN maksātājs, kura saimnieciskā darbība ir minēto lietu pirkšana vai importēšana, lai tās pārdotu, neatkarīgi no tā, vai rīkojas savās vai citas personas interesēs. Atbilstoši īpašajam PVN piemērošanas režīmam ar PVN apliek starpību starp pārdošanas vērtību (naudas summu), ko tirgotājs ir saņēmis par pircējam piegādātajām lietotām mantām, mākslas darbiem, kolekciju priekšmetiem vai senlietām, un iepirkuma vērtību, samazinot šo starpību par aprēķinātā PVN vērtību. Īpašo PVN piemērošanas režīmu ir tiesības piemērot arī lietoto auto tirdzniecībā.
11. Reprezentatīvie automobiļi
PVN likuma 100.panta 1.1 daļā ir noteikts, ka no valsts budžeta maksājamās PVN summas kā priekšnodoklis pilnībā nav atskaitāma PVN summa par tādas vieglās pasažieru automašīnas iegādi, nomu un importu, kuras sēdvietu skaits, neskaitot vadītāja vietu, nepārsniedz astoņas vietas, vai tādas kravas automašīnas ar pilnu masu līdz 3000 kilogramiem iegādi, nomu un importu, kas ir reģistrēta kā kravas furgons un kam ir vairāk nekā trīs sēdvietas (ieskaitot vadītāja sēdvietu), ja minēto automašīnu vērtība atbilst uzņēmumu ienākuma nodokli regulējošos normatīvajos aktos noteiktajai reprezentatīvā automobiļa vērtībai (turpmāk – reprezentatīvais automobilis). Tāpat priekšnodoklis pilnībā nav atskaitāms par izmaksām, kas saistītas ar reprezentatīvā automobiļa uzturēšanu (tai skaitā izmaksām par šādu automašīnu remontu un degvielas iegādi) un kas rodas 60 mēnešu periodā, skaitot no brīža, kad automašīna ir reģistrēta personas īpašumā vai turējumā.
Savukārt PVN likuma 100.panta otrā daļa nosaka, ka no valsts budžetā maksājamās PVN summas kā priekšnodoklis nav atskaitāmi 50 procenti no PVN par iegādātu, nomātu vai importētu vieglo pasažieru automašīnu, kuras sēdvietu skaits, neskaitot vadītāja vietu, nepārsniedz astoņas sēdvietas un kura nav neviena no šā panta 1.1 daļas 1.punktā minētajām automašīnām (proti, reprezentatīvais automobilis), kā arī ar šādas automašīnas uzturēšanu saistītās izmaksas, tai skaitā izmaksas par automašīnas remontu un degvielas iegādi.
12. Citas ES dalībvalsts PVN maksātāja tiesības nereģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā, ja tas veic preču piegādes darījumus ar pagaidu uzglabāšanā esošajām precēm
Saskaņā ar PVN likuma 61.panta otrajā un trešajā daļā noteikto citas ES dalībvalsts PVN maksātājs ir tiesīgs nereģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā, ja tas:
1) muitas noliktavā vai brīvajā zonā veic tikai preču piegādes darījumus ar precēm, kas ir Savienības preces Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 9. oktobra regulas (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu izpratnē (turpmāk - Savienības Muitas kodekss), kurām uzsākta preču eksporta procedūra, kā arī ar precēm, kas šīs regulas izpratnē ir ārpussavienības preces;
2) veic preču piegādes darījumus, pārvietojot no vienas iekšzemes muitas noliktavas vai brīvās zonas uz citām iekšzemes vai citas dalībvalsts muitas noliktavām vai brīvajām zonām ārpussavienības preces, kā arī tādas Savienības preces, kurām uzsākta preču eksporta procedūra.
Saskaņā ar Muitas likuma 23.1 panta pirmo daļu, piesakot eksporta procedūru, preces var atrasties ne tikai vietā, kas noteikta atļaujā muitas noliktavas darbībai vai brīvās zonas teritorijā, bet arī vietā, kas noteikta atļaujā pagaidu uzglabāšanas vietas darbībai. Muitas likuma 23.2 panta pirmā daļa paredz, ka eksporta procedūrā izlaistās preces, ievērojot eksporta procedūras izpildei noteikto termiņu un nosacījumus, pirms preču izvešanas no ES muitas teritorijas var uzglabāt vietā, kas noteikta atļaujā muitas noliktavas darbībai; vietā, kas noteikta atļaujā pagaidu uzglabāšanas vietas darbībai; brīvās zonas teritorijā.
Savienības Muitas kodeksa 147.panta 1.punkts paredz, ka preču pagaidu uzglabāšana var notikt tikai pagaidu uzglabāšanas vietās vai citās vietās, kuras norādījuši vai apstiprinājuši muitas dienesti. Pagaidu uzglabāšanas vietu darbībai ir vajadzīga muitas dienestu izdota atļauja. Saskaņā ar Komisijas 2015.gada 28.jūlija deleģētās Regulas (ES) 2015/2446, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr.952/2013 attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem, kuri attiecas uz dažiem Savienības Muitas kodeksa noteikumiem 1.panta 18.apakšpunktu muitas vajadzībām uzņēmējam vai citai personai tiek piešķirts uzņēmēju reģistrācijas un identifikācijas numurs (turpmāk - EORI numurs), kas ir Savienības muitas teritorijā unikāls identifikācijas numurs. Minētais EORI numurs tiek norādīts, gan pieprasot muitā dažāda veida atļaujas, gan iesniedzot muitas deklarācijas, un citus dokumentus, kas paredzēti tiesību aktos muitas jomā. Savukārt saskaņā ar Savienības Muitas kodeksa 9.panta 1.punktu uzņēmēji, kas veic uzņēmējdarbību Savienības muitas teritorijā, reģistrējas muitas dienestos, kas ir atbildīgi par vietu, kurā šie uzņēmēji veic uzņēmējdarbību. Līdz ar to citas ES dalībvalsts komersantam, kārtojot muitas formalitātes Latvijā, jāizmanto savā komercdarbības reģistrācijas dalībvalstī saņemtais EORI numurs. Tas attiecas arī uz preču novietošanu pagaidu uzglabāšanā, iesniedzot atbilstošo pagaidu uzglabāšanas deklarāciju.
Turklāt atbilstoši Savienības Muitas kodeksa 148.panta 5.punktam muitas dienesti var atļaujas turētājam atļaut pārvietot pagaidu uzglabāšanā esošas preces starp dažādām pagaidu uzglabāšanas vietām, ja šāda pārvietošana nepalielina krāpšanas risku un šāda pārvietošana notiek viena muitas dienesta uzraudzībā; vai uz šādu pārvietošanu attiecas tikai viena atļauja, kas izsniegta uzņēmējam, kuram ir atzītā uzņēmēja statuss muitas vienkāršojumiem; vai citos pārvietošanas gadījumos.
No muitas jomas regulējuma izriet, ka uz darbībām ar precēm, kas atrodas pagaidu uzglabāšanā, ir attiecināmi līdzvērtīgi nosacījumi kā uz darbībām ar precēm, kuras atrodas muitas noliktavā vai brīvajā zonā, kā arī ir pieļaujama pagaidu uzglabāšanā esošo preču pārvietošana starp dažādām pagaidu uzglabāšanas vietām. Ņemot vērā minēto, attiecīgi līdzīgi būtu piemērojami nosacījumi reģistrācijai VID PVN maksātāju reģistrā, ja citas ES dalībvalsts PVN maksātājs veic preču piegādes darījumus ne tikai muitas noliktavā, brīvajā zonā, bet arī preču pagaidu uzglabāšanas vietā.
Papildus tam PVN likuma 61.panta trešajā daļā ir ietverta atsauce uz muitas procedūru - preču izvešanas procedūru, kas neatbilst muitas jomā lietotajai terminoloģijai, kā arī šā likuma 61.panta otrajā daļā un 63.panta otrajā un trešajā daļā lietotajai terminoloģijai attiecībā uz eksporta procedūru. Līdz ar to ir nepieciešams veikt redakcionālu labojumu attiecībā uz muitas procedūras apzīmējumu.
13. Trešās valsts vai trešās teritorijas PVN maksātāja tiesības nereģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā, ja tas veic darījumus ar pagaidu uzglabāšanā esošajām precēm
Saskaņā ar PVN likuma 63.panta otrajā un trešajā daļā noteikto trešās valsts vai trešās teritorijas PVN maksātājs ir tiesīgs nereģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā, ja tas:
1) iekšzemes muitas noliktavā vai brīvajā zonā veic tikai preču piegādes darījumus ar ārpussavienības precēm, kā arī ar tādām Savienības precēm, kurām uzsākta preču eksporta procedūra,
2) veic preču piegādes darījumus, pārvietojot no vienas iekšzemes muitas noliktavas vai brīvās zonas uz citām iekšzemes vai citas dalībvalsts muitas noliktavām vai brīvajām zonām ārpussavienības preces, kā arī tādas Savienības preces, kurām uzsākta preču eksporta procedūra.
Saskaņā ar Muitas likuma 23.1 panta pirmo daļu, piesakot eksporta procedūru, preces var atrasties ne tikai vietā, kas noteikta atļaujā muitas noliktavas darbībai vai brīvās zonas teritorijā, bet arī vietā, kas noteikta atļaujā pagaidu uzglabāšanas vietas darbībai. Muitas likuma 23.2 panta pirmā daļa paredz, ka eksporta procedūrā izlaistās preces, ievērojot eksporta procedūras izpildei noteikto termiņu un nosacījumus, pirms preču izvešanas no ES muitas teritorijas var uzglabāt vietā, kas noteikta atļaujā muitas noliktavas darbībai; vietā, kas noteikta atļaujā pagaidu uzglabāšanas vietas darbībai; brīvās zonas teritorijā.
Savienības Muitas kodeksa 147.panta 1.punkts paredz, ka preču pagaidu uzglabāšana var notikt tikai pagaidu uzglabāšanas vietās vai citās vietās, kuras norādījuši vai apstiprinājuši muitas dienesti. Pagaidu uzglabāšanas vietu darbībai ir vajadzīga muitas dienestu izdota atļauja. Saskaņā ar Komisijas 2015.gada 28.jūlija deleģētās Regulas (ES) 2015/2446, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr.952/2013 attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem, kuri attiecas uz dažiem Savienības Muitas kodeksa noteikumiem 1.panta 18.apakšpunktu muitas vajadzībām uzņēmējam vai citai personai tiek piešķirts EORI numurs, kas ir Savienības muitas teritorijā unikāls identifikācijas numurs. Minētais EORI numurs tiek norādīts, gan pieprasot muitā dažāda veida atļaujas, gan iesniedzot muitas deklarācijas, un citus dokumentus, kas paredzēti tiesību aktos muitas jomā. Savukārt saskaņā ar Savienības Muitas kodeksa 9.panta 1.punktu uzņēmēji, kas veic uzņēmējdarbību Savienības muitas teritorijā, reģistrējas muitas dienestos, kas ir atbildīgi par vietu, kurā šie uzņēmēji veic uzņēmējdarbību. Līdz ar to citas ES dalībvalsts komersantam, kārtojot muitas formalitātes Latvijā, jāizmanto savā komercdarbības reģistrācijas dalībvalstī saņemtais EORI numurs. Tas attiecas arī uz preču novietošanu pagaidu uzglabāšanā, iesniedzot atbilstošo pagaidu uzglabāšanas deklarāciju.
Turklāt atbilstoši Savienības Muitas kodeksa 148.panta 5.punktam muitas dienesti var atļaujas turētājam atļaut pārvietot pagaidu uzglabāšanā esošas preces starp dažādām pagaidu uzglabāšanas vietām, ja šāda pārvietošana nepalielina krāpšanas risku un šāda pārvietošana notiek viena muitas dienesta uzraudzībā; vai uz šādu pārvietošanu attiecas tikai viena atļauja, kas izsniegta uzņēmējam, kuram ir atzītā uzņēmēja statuss muitas vienkāršojumiem; vai citos pārvietošanas gadījumos.
No muitas jomas regulējuma izriet, ka uz darbībām ar precēm, kas atrodas pagaidu uzglabāšanā, ir attiecināmi līdzvērtīgi nosacījumi kā uz darbībām ar precēm, kuras atrodas muitas noliktavā vai brīvajā zonā, kā arī ir pieļaujama pagaidu uzglabāšanā esošo preču pārvietošana starp dažādām pagaidu uzglabāšanas vietām. Ņemot vērā minēto, attiecīgi līdzīgi būtu piemērojami nosacījumi reģistrācijai VID PVN maksātāju reģistrā, ja trešās valsts vai trešās teritorijas PVN maksātājs veic preču piegādes darījumus ne tikai muitas noliktavā, brīvajā zonā, bet arī preču pagaidu uzglabāšanas vietā.
14. Tehniskie precizējumi
Ar likumprojektu nepieciešams veikt atsevišķus tehniskus precizējumus.
Direktīvā 2006/112/EK ir paredzēti atsevišķi atvieglojumi MVU saistībā ar PVN piemērošanu. Šie atvieglojumi ļauj ES dalībvalstīm vienkāršot PVN uzlikšanas un iekasēšanas procedūras, kā arī atbrīvot no PVN maksāšanas tādus MVU, kuru gada apgrozījums nepārsniedz noteiktu apgrozījuma slieksni. Tomēr MVU režīms, kas noteikts Direktīvā 2006/112/EK, ir novecojis un neatbilstošs esošajai situācijai.
Atbilstoši Direktīvai 2006/112/EK no PVN atbrīvojamā gada apgrozījuma robežvērtība ir 5 000 euro. Savukārt ES dalībvalstīm, kuras ES pievienojās pēc 1978.gada 1.janvāra, saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 287.pantu bija autonomas tiesības izvēlēties piemērotāko robežvērtību atbilstoši tā brīža nacionālajai ekonomiskajai situācijai. Pirmsiestāšanās sarunās Līguma par pievienošanos ES sadaļā „Nodokļu politika” Latvija lūdza izdarīt atkāpi no ES pieņemtajām prasībām PVN piemērošanā un noteikt, ka pēc 2004.gada 1.maija to darījumu apjoms, ko Latvija var atbrīvot no aplikšanas ar PVN, ir 10 000 latu (summa latos, kas aprēķināta pēc valūtas maiņas kursa, kas bija spēkā Latvijas iestāšanās ES dienā un saskaņā ar Direktīva 2006/112/EK nosacījumiem nepārsniedz 17 200 euro).
Vienkāršošanas un administratīvā sloga mazināšanas nolūkā MVU šobrīd Pievienotās vērtības nodokļa likums (turpmāk – PVN likums) paredz, ka iekšzemes PVN maksātājs ir tiesīgs nereģistrēties Valsts ieņēmumu dienesta (turpmāk - VID) PVN maksātāju reģistrā un nemaksāt PVN, ja tā veikto ar PVN apliekamo preču piegāžu un sniegto pakalpojumu kopējā vērtība iepriekšējo 12 mēnešu laikā nav pārsniegusi 50 000 euro. Lai iekšzemes PVN maksātāji varētu piemērot lielāku MVU atbrīvojuma slieksni nekā tas ir noteikts Direktīvā 2006/112/EK, Latvijai bija nepieciešams Eiropas Komisijai lūgt atkāpi no Direktīvas 2006/112/EK regulējuma.
Savukārt citu ES dalībvalstu PVN maksātājiem, kas iekšzemē veic ar PVN apliekamus darījumus, atbilstoši spēkā esošajam regulējumam ir jāreģistrējas VID PVN maksātāju reģistrā pirms ar PVN apliekamo darījumu veikšanas. Arī Latvijas PVN maksātājiem, veicot ar PVN apliekamus darījumus citās ES dalībvalstīs, nav tiesību piemērot MVU atbrīvojumu un jāmaksā citu dalībvalstu PVN, uzsākot ar PVN apliekamo darījumu veikšanu.
No 2025.gada 1.janvāra ir piemērojama Direktīva 2020/285. Tā paredz ES dalībvalstīm tiesības ieviest PVN reģistrācijas slieksni līdz 85 000 euro bez īpašas atkāpes pieprasīšanas. Šāda atvieglojuma ieviešanas mērķis ir dot iespēju PVN maksātājiem samazināt administratīvo slogu attiecībā uz PVN piemērošanas noteikumu izpildi un atbrīvot no PVN maksāšanas. Tajā pašā laikā PVN maksātāji var reģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā neatkarīgi no sliekšņa pārsniegšanas un atskaitīt priekšnodoklī samaksāto PVN, ja preces iegādātas un pakalpojumi saņemti ar PVN apliekamu darījumu nodrošināšanai.
2. Pakalpojumu sniegšanas vieta kultūras un sporta pasākumiem
Direktīvā 2006/112/EK, kas pārņemta PVN likumā, ir paredzēti pakalpojumu vietas noteikšanas principi darījumos ES teritorijā attiecībā uz ES dalībvalsti, kur pakalpojums tiek aplikts ar PVN. Atbilstoši vispārīgiem pakalpojumu sniegšanas vietas noteikšanas noteikumiem, ja pakalpojums tiek sniegts PVN maksātājam, tad pakalpojuma sniegšanas vieta ir pakalpojuma saņēmēja saimnieciskās darbības mītnes vieta, pastāvīgās iestādes atrašanās vieta vai saņēmēja deklarētā dzīvesvieta. Savukārt, ja pakalpojums tiek sniegts personai, kas nav PVN maksātājs, tad pakalpojuma sniegšanas vieta ir pakalpojuma sniedzēja saimnieciskās darbības mītnes vieta, pastāvīgās iestādes atrašanās vieta vai deklarētā dzīvesvieta.
Tomēr atsevišķiem pakalpojumu veidiem pakalpojuma sniegšanas vieta tiek noteikta pēc citiem principiem. Tas ir attiecināms arī uz kultūras, mākslas, sporta, zinātnes, izglītības, izklaides vai līdzīgiem pasākumiem.
Atbilstoši PVN likuma 20.panta regulējumam tāda pakalpojuma un papildpakalpojuma sniegšanas vieta, kurš saistīts ar biļešu iegādi kultūras, mākslas, sporta, zinātnes, izglītības, izklaides vai citiem līdzīga rakstura pasākumiem (piemēram, gadatirgi, izstādes), ja to sniedz PVN maksātājam, ir attiecīgo pasākumu faktiskās norises vieta. Tāpat tāda pakalpojuma un papildpakalpojuma sniegšanas vieta, kurš saistīts ar kultūras, mākslas, sporta, zinātnes, izglītības, izklaides vai citiem līdzīga rakstura pasākumiem (piemēram, gadatirgi, izstādes), tai skaitā šādu pasākumu rīkotāju pakalpojuma sniegšanas vieta, ja to sniedz personai, kas nav nodokļa maksātājs, ir attiecīgo pasākumu faktiskās norises vieta.
3. Pakalpojuma sniegšanas vietas noteikšana elektronisko sakaru, apraides un elektroniski sniegta pakalpojuma
Direktīvas 2006/112/EK 58.panta regulējums paredz telekomunikāciju, apraides, kā arī elektroniski sniegtu pakalpojumu sniegšanas vietas noteikšanas noteikumus, ja šie pakalpojumi sniegti personām, kas nav PVN maksātājas. Savukārt šīs direktīvas 59.a pants paredz izvēles iespēju, ka dalībvalstis var:
a) uzskatīt šādu pakalpojumu sniegšanas vietu, kas atrodas to teritorijā, par pakalpojumu sniegšanas vietu ārpus Kopienas, ja pakalpojumus faktiski lieto un izmanto ārpus Kopienas;
b) uzskatīt šādu pakalpojumu sniegšanas vietu, kas atrodas ārpus Kopienas, par pakalpojumu sniegšanas vietu to teritorijā, ja pakalpojumus faktiski lieto un izmanto to teritorijā.
Direktīvas 2006/112/EK 59.a panta regulējums pārņemts PVN likuma 30.panta otrajā daļā, nosakot, ka elektronisko sakaru, apraides un elektroniski sniegta pakalpojuma sniegšanas vieta ir:
1) ārpus ES teritorijas, ja pakalpojumu izmanto ārpus ES teritorijas, kaut arī saskaņā ar šā likuma prasībām pakalpojuma sniegšanas vieta ir iekšzeme;
2) iekšzeme, ja pakalpojumu izmanto iekšzemē, kaut arī saskaņā ar šā likuma prasībām pakalpojuma sniegšanas vieta ir ārpus ES teritorijas.
4. Atsevišķi PVN likuma 52.panta pirmajā daļā minētie pakalpojumi
PVN likuma regulējums nosaka ar PVN neapliekamās preču piegādes un pakalpojumus, tai skaitā:
1) pacienta transportēšanu ar transportlīdzekli, kas speciāli aprīkots ar medicīniskām ierīcēm, kuru paraugi reģistrēti normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā;
2) zobārstniecības pakalpojumus;
3) zobu tehniķu un zobu higiēnistu sniegtos pakalpojumus, kā arī zobārstu un zobu tehniķu piegādātās zobu protēzes;
4) pirmsskolas izglītības iestāžu sniegtos bērnu uzturēšanās un pirmsskolas izglītības pakalpojumus.
5. Preču iegādes ES teritorijā definīcijas precizēšana
Ar Direktīvas 2019/2235 1.panta 1.punktu ir paplašināta preču iegādes ES teritorijā joma. Par preču iegādi ES teritorijā par atlīdzību uzskata tādu preču nosūtīšanu vai transportēšanu no citas ES dalībvalsts uz bruņoto spēku piederības dalībvalsti, ja preču iegādi veic ES dalībvalsts bruņotie spēki savām vajadzībām vai šo bruņoto spēku vienību virtuves vai ēdnīcas apgādei, piedaloties tādā aizsardzības pasākumā, kas tiek veikts, lai īstenotu ES darbību saskaņā ar kopējo drošības un aizsardzības politiku. Minētai preču iegādei ES dalībvalsts iekšējā tirgū PVN nolūkā piemēro vispārīgus noteikumus, un uz šo preču importu nav attiecināms Direktīvas 2006/112/EK 143.panta 1.punkta “ga” apakšpunktā paredzētais atbrīvojums no PVN.
Eiropas Komisijas Nodokļu politikas un muitas savienības ģenerāldirektorāts pilotlietas EUP(2024)10641 pieprasījumā ir sniedzis skaidrojumu, ka ar preču iegādi saskaņā ar “vispārīgiem noteikumiem” ir saprotama preču iegāde ar atbrīvojumu no PVN, tādēļ PVN likuma 9.panta ceturtajā daļā iekļautā preču iegādes ES teritorijā definīcija Eiropas Komisijas dienestiem šķiet nesaderīga ar Direktīvas 2019/2235 1.panta 1.punktā lietoto definīciju un varētu izraisīt dubultu neaplikšanu ar nodokli precēm, kuras iegādātas ES teritorijā ar atbrīvojumu no PVN un vēlāk ievestas bruņoto spēku piederības dalībvalstī (Latvijā).
6. PVN 0 procentu likmes piemērošana preču piegādēm un pakalpojumiem, ko izmanto Latvijā reģistrētu diplomātisko un konsulāro pārstāvniecību oficiālām vajadzībām
Pamatojoties uz Direktīvas 2006/112/EK 151.panta 1.punkta "a" apakšpunktu, dalībvalstis atbrīvo no PVN preču piegādi un pakalpojumu sniegšanu atbilstīgi diplomātiskam un konsulāram režīmam.
Šobrīd PVN likuma 50.panta pirmās daļas 1. un 2.punkts paredz PVN 0 procentu likmes piemērošanu netieši, atmaksājot samaksāto nodokli par preču piegādēm un pakalpojumiem, kas iekšzemē sniegti Latvijas Republikā reģistrētām trešo valstu diplomātiskajām un konsulārajām pārstāvniecībām, to diplomātiskajiem un konsulārajiem aģentiem, administratīvi tehniskajam personālam, kā arī minēto personu ģimenes locekļiem, — ievērojot paritātes principu; un citu ES dalībvalstu diplomātiskajām un konsulārajām pārstāvniecībām, to diplomātiskajiem un konsulārajiem aģentiem, administratīvi tehniskajam personālam, kā arī minēto personu ģimenes locekļiem.
Finanšu ministrija sadarbībā ar VID un Ārlietu ministriju ir veikusi PVN 0 procentu likmes piemērošanas kārtības efektivitātes izvērtējumu darījumos ar Latvijā reģistrētām diplomātiskajām un konsulārajām pārstāvniecībām un secinājusi, ka Latvijā reģistrētās diplomātiskās un konsulārās pārstāvniecības godprātīgi un disciplinēti ievēro PVN 0 procentu likmes piemērošanas nosacījumus preču piegādēm un pakalpojumiem, ko izmanto pārstāvniecību oficiālajām vajadzībām. Tādēļ ir iespējams pārskatīt PVN 0 procentu likmes piemērošanas veidu, pārejot no PVN atmaksas procedūras uz PVN 0 procentu likmes piemērošanu tieši, pamatojoties uz PVN un/vai akcīzes nodokļa atbrīvojuma sertifikātu.
7. PVN 0 procentu likmes piemērošana preču eksportam humānās palīdzības un labdarības ietvaros
Pamatojoties uz Direktīvas 2006/112/EK 146.panta 1.punkta "c" apakšpunktu dalībvalstis atbrīvo no PVN preču piegādi apstiprinātām struktūrām, kas no Kopienas eksportē šīs preces kā daļu no savām humānām, labdarības vai izglītošanas darbībām ārpus Kopienas.
Šobrīd PVN likums jau paredz PVN 0 procentu likmes piemērošanu jebkādam preču eksportam. Tāpat Ukrainas civiliedzīvotāju atbalsta likuma 8.1 pantā ir paredzēts, ka PVN 0 procentu likmi piemēro tādai preču piegādei, kuras ietvaros reģistrēts PVN maksātājs uz savstarpēji noslēgta līguma vai preču nodošanas un pieņemšanas akta, vai cita darījumu apliecinoša dokumenta pamata preces bez maksas piegādā sabiedriskā labuma organizācijai, kas:
1) šīs preces eksportē no ES teritorijas humānās palīdzības un labdarības ietvaros, lai sniegtu vispārēju atbalstu Ukrainas sabiedrībai;
2) šīs preces piegādā citas ES dalībvalsts atzītai struktūrai, kura tās nodod kā humāno palīdzību vai ziedojumus Ukrainas sabiedrībai.
8. Nosacījums fiskālā pārstāvja reģistrācijai VID PVN maksātāju reģistrā
Lai PVN maksātāju reģistrētu VID PVN maksātāju reģistrā kā fiskālo pārstāvi, tam jāatbilst PVN likuma 65.panta pirmajā daļā minētājiem nosacījumiem. Viens no šiem nosacījumiem paredz, ka attiecīgais reģistrētais PVN maksātājs nodokļu jomu regulējošos normatīvajos aktos noteiktajos termiņos iesniedz VID nodokļu un informatīvās deklarācijas un pieprasīto papildu informāciju, kas nepieciešama valsts budžetā maksājamās PVN summas vai PVN pārmaksas noteikšanai.
9. Nosacījums VID atļaujas īpašā PVN režīma preču importa darījumos saņemšanai
VID reģistrētam PVN maksātājam piešķir atļauju īpašajam PVN režīmam preču importa darījumos, ja reģistrēts PVN maksātājs atbilst visiem PVN likuma 85.panta ceturtajā daļā minētajiem nosacījumiem. Viens no šiem nosacījumiem paredz, ja reģistrēts PVN maksātājs iepriekšējos 12 mēnešos nodokļu jomu regulējošos normatīvajos aktos noteiktajos termiņos sniedzis nodokļu un informatīvās deklarācijas un gada pārskatu, kā arī VID noteiktajā termiņā sniedzis papildu informāciju, kas nepieciešama valsts budžetā iemaksājamās PVN summas vai PVN pārmaksas noteikšanai.
10. Īpašs PVN piemērošanas režīms darījumos ar lietotām mantām, mākslas darbiem, kolekciju priekšmetiem un senlietām
Ņemot vērā auto nozares apzinātas problēmas nodokļu (t. sk. PVN) piemērošanā auto nozarē, ir notikušas diskusijas starp Finanšu ministrijas un auto nozares pārstāvjiem par nodokļu regulējuma pārskatīšanu. Rezultātā ir panākta vienošanās, ka vairākos nodokļus regulējošajos normatīvajos aktos būtu veicami grozījumi, kas varētu risināt attiecīgos jautājumus auto nozarē.
PVN likuma 138.pantā ir noteikts īpašs PVN piemērošanas režīms darījumos ar lietotām mantām, mākslas darbiem, kolekciju priekšmetiem un senlietām (turpmāk – īpašs PVN piemērošanas režīms). Minētais regulējums ir pārņemts no Direktīvas 2006/112/EK. Šo īpašo režīmu ir tiesības izvēlēties lietotu mantu, mākslas darbu, kolekciju priekšmetu un senlietu tirgotājam, kas ir reģistrēts PVN maksātājs, kura saimnieciskā darbība ir minēto lietu pirkšana vai importēšana, lai tās pārdotu, neatkarīgi no tā, vai rīkojas savās vai citas personas interesēs. Atbilstoši īpašajam PVN piemērošanas režīmam ar PVN apliek starpību starp pārdošanas vērtību (naudas summu), ko tirgotājs ir saņēmis par pircējam piegādātajām lietotām mantām, mākslas darbiem, kolekciju priekšmetiem vai senlietām, un iepirkuma vērtību, samazinot šo starpību par aprēķinātā PVN vērtību. Īpašo PVN piemērošanas režīmu ir tiesības piemērot arī lietoto auto tirdzniecībā.
11. Reprezentatīvie automobiļi
PVN likuma 100.panta 1.1 daļā ir noteikts, ka no valsts budžeta maksājamās PVN summas kā priekšnodoklis pilnībā nav atskaitāma PVN summa par tādas vieglās pasažieru automašīnas iegādi, nomu un importu, kuras sēdvietu skaits, neskaitot vadītāja vietu, nepārsniedz astoņas vietas, vai tādas kravas automašīnas ar pilnu masu līdz 3000 kilogramiem iegādi, nomu un importu, kas ir reģistrēta kā kravas furgons un kam ir vairāk nekā trīs sēdvietas (ieskaitot vadītāja sēdvietu), ja minēto automašīnu vērtība atbilst uzņēmumu ienākuma nodokli regulējošos normatīvajos aktos noteiktajai reprezentatīvā automobiļa vērtībai (turpmāk – reprezentatīvais automobilis). Tāpat priekšnodoklis pilnībā nav atskaitāms par izmaksām, kas saistītas ar reprezentatīvā automobiļa uzturēšanu (tai skaitā izmaksām par šādu automašīnu remontu un degvielas iegādi) un kas rodas 60 mēnešu periodā, skaitot no brīža, kad automašīna ir reģistrēta personas īpašumā vai turējumā.
Savukārt PVN likuma 100.panta otrā daļa nosaka, ka no valsts budžetā maksājamās PVN summas kā priekšnodoklis nav atskaitāmi 50 procenti no PVN par iegādātu, nomātu vai importētu vieglo pasažieru automašīnu, kuras sēdvietu skaits, neskaitot vadītāja vietu, nepārsniedz astoņas sēdvietas un kura nav neviena no šā panta 1.1 daļas 1.punktā minētajām automašīnām (proti, reprezentatīvais automobilis), kā arī ar šādas automašīnas uzturēšanu saistītās izmaksas, tai skaitā izmaksas par automašīnas remontu un degvielas iegādi.
12. Citas ES dalībvalsts PVN maksātāja tiesības nereģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā, ja tas veic preču piegādes darījumus ar pagaidu uzglabāšanā esošajām precēm
Saskaņā ar PVN likuma 61.panta otrajā un trešajā daļā noteikto citas ES dalībvalsts PVN maksātājs ir tiesīgs nereģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā, ja tas:
1) muitas noliktavā vai brīvajā zonā veic tikai preču piegādes darījumus ar precēm, kas ir Savienības preces Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 9. oktobra regulas (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu izpratnē (turpmāk - Savienības Muitas kodekss), kurām uzsākta preču eksporta procedūra, kā arī ar precēm, kas šīs regulas izpratnē ir ārpussavienības preces;
2) veic preču piegādes darījumus, pārvietojot no vienas iekšzemes muitas noliktavas vai brīvās zonas uz citām iekšzemes vai citas dalībvalsts muitas noliktavām vai brīvajām zonām ārpussavienības preces, kā arī tādas Savienības preces, kurām uzsākta preču eksporta procedūra.
Saskaņā ar Muitas likuma 23.1 panta pirmo daļu, piesakot eksporta procedūru, preces var atrasties ne tikai vietā, kas noteikta atļaujā muitas noliktavas darbībai vai brīvās zonas teritorijā, bet arī vietā, kas noteikta atļaujā pagaidu uzglabāšanas vietas darbībai. Muitas likuma 23.2 panta pirmā daļa paredz, ka eksporta procedūrā izlaistās preces, ievērojot eksporta procedūras izpildei noteikto termiņu un nosacījumus, pirms preču izvešanas no ES muitas teritorijas var uzglabāt vietā, kas noteikta atļaujā muitas noliktavas darbībai; vietā, kas noteikta atļaujā pagaidu uzglabāšanas vietas darbībai; brīvās zonas teritorijā.
Savienības Muitas kodeksa 147.panta 1.punkts paredz, ka preču pagaidu uzglabāšana var notikt tikai pagaidu uzglabāšanas vietās vai citās vietās, kuras norādījuši vai apstiprinājuši muitas dienesti. Pagaidu uzglabāšanas vietu darbībai ir vajadzīga muitas dienestu izdota atļauja. Saskaņā ar Komisijas 2015.gada 28.jūlija deleģētās Regulas (ES) 2015/2446, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr.952/2013 attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem, kuri attiecas uz dažiem Savienības Muitas kodeksa noteikumiem 1.panta 18.apakšpunktu muitas vajadzībām uzņēmējam vai citai personai tiek piešķirts uzņēmēju reģistrācijas un identifikācijas numurs (turpmāk - EORI numurs), kas ir Savienības muitas teritorijā unikāls identifikācijas numurs. Minētais EORI numurs tiek norādīts, gan pieprasot muitā dažāda veida atļaujas, gan iesniedzot muitas deklarācijas, un citus dokumentus, kas paredzēti tiesību aktos muitas jomā. Savukārt saskaņā ar Savienības Muitas kodeksa 9.panta 1.punktu uzņēmēji, kas veic uzņēmējdarbību Savienības muitas teritorijā, reģistrējas muitas dienestos, kas ir atbildīgi par vietu, kurā šie uzņēmēji veic uzņēmējdarbību. Līdz ar to citas ES dalībvalsts komersantam, kārtojot muitas formalitātes Latvijā, jāizmanto savā komercdarbības reģistrācijas dalībvalstī saņemtais EORI numurs. Tas attiecas arī uz preču novietošanu pagaidu uzglabāšanā, iesniedzot atbilstošo pagaidu uzglabāšanas deklarāciju.
Turklāt atbilstoši Savienības Muitas kodeksa 148.panta 5.punktam muitas dienesti var atļaujas turētājam atļaut pārvietot pagaidu uzglabāšanā esošas preces starp dažādām pagaidu uzglabāšanas vietām, ja šāda pārvietošana nepalielina krāpšanas risku un šāda pārvietošana notiek viena muitas dienesta uzraudzībā; vai uz šādu pārvietošanu attiecas tikai viena atļauja, kas izsniegta uzņēmējam, kuram ir atzītā uzņēmēja statuss muitas vienkāršojumiem; vai citos pārvietošanas gadījumos.
No muitas jomas regulējuma izriet, ka uz darbībām ar precēm, kas atrodas pagaidu uzglabāšanā, ir attiecināmi līdzvērtīgi nosacījumi kā uz darbībām ar precēm, kuras atrodas muitas noliktavā vai brīvajā zonā, kā arī ir pieļaujama pagaidu uzglabāšanā esošo preču pārvietošana starp dažādām pagaidu uzglabāšanas vietām. Ņemot vērā minēto, attiecīgi līdzīgi būtu piemērojami nosacījumi reģistrācijai VID PVN maksātāju reģistrā, ja citas ES dalībvalsts PVN maksātājs veic preču piegādes darījumus ne tikai muitas noliktavā, brīvajā zonā, bet arī preču pagaidu uzglabāšanas vietā.
Papildus tam PVN likuma 61.panta trešajā daļā ir ietverta atsauce uz muitas procedūru - preču izvešanas procedūru, kas neatbilst muitas jomā lietotajai terminoloģijai, kā arī šā likuma 61.panta otrajā daļā un 63.panta otrajā un trešajā daļā lietotajai terminoloģijai attiecībā uz eksporta procedūru. Līdz ar to ir nepieciešams veikt redakcionālu labojumu attiecībā uz muitas procedūras apzīmējumu.
13. Trešās valsts vai trešās teritorijas PVN maksātāja tiesības nereģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā, ja tas veic darījumus ar pagaidu uzglabāšanā esošajām precēm
Saskaņā ar PVN likuma 63.panta otrajā un trešajā daļā noteikto trešās valsts vai trešās teritorijas PVN maksātājs ir tiesīgs nereģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā, ja tas:
1) iekšzemes muitas noliktavā vai brīvajā zonā veic tikai preču piegādes darījumus ar ārpussavienības precēm, kā arī ar tādām Savienības precēm, kurām uzsākta preču eksporta procedūra,
2) veic preču piegādes darījumus, pārvietojot no vienas iekšzemes muitas noliktavas vai brīvās zonas uz citām iekšzemes vai citas dalībvalsts muitas noliktavām vai brīvajām zonām ārpussavienības preces, kā arī tādas Savienības preces, kurām uzsākta preču eksporta procedūra.
Saskaņā ar Muitas likuma 23.1 panta pirmo daļu, piesakot eksporta procedūru, preces var atrasties ne tikai vietā, kas noteikta atļaujā muitas noliktavas darbībai vai brīvās zonas teritorijā, bet arī vietā, kas noteikta atļaujā pagaidu uzglabāšanas vietas darbībai. Muitas likuma 23.2 panta pirmā daļa paredz, ka eksporta procedūrā izlaistās preces, ievērojot eksporta procedūras izpildei noteikto termiņu un nosacījumus, pirms preču izvešanas no ES muitas teritorijas var uzglabāt vietā, kas noteikta atļaujā muitas noliktavas darbībai; vietā, kas noteikta atļaujā pagaidu uzglabāšanas vietas darbībai; brīvās zonas teritorijā.
Savienības Muitas kodeksa 147.panta 1.punkts paredz, ka preču pagaidu uzglabāšana var notikt tikai pagaidu uzglabāšanas vietās vai citās vietās, kuras norādījuši vai apstiprinājuši muitas dienesti. Pagaidu uzglabāšanas vietu darbībai ir vajadzīga muitas dienestu izdota atļauja. Saskaņā ar Komisijas 2015.gada 28.jūlija deleģētās Regulas (ES) 2015/2446, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr.952/2013 attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem, kuri attiecas uz dažiem Savienības Muitas kodeksa noteikumiem 1.panta 18.apakšpunktu muitas vajadzībām uzņēmējam vai citai personai tiek piešķirts EORI numurs, kas ir Savienības muitas teritorijā unikāls identifikācijas numurs. Minētais EORI numurs tiek norādīts, gan pieprasot muitā dažāda veida atļaujas, gan iesniedzot muitas deklarācijas, un citus dokumentus, kas paredzēti tiesību aktos muitas jomā. Savukārt saskaņā ar Savienības Muitas kodeksa 9.panta 1.punktu uzņēmēji, kas veic uzņēmējdarbību Savienības muitas teritorijā, reģistrējas muitas dienestos, kas ir atbildīgi par vietu, kurā šie uzņēmēji veic uzņēmējdarbību. Līdz ar to citas ES dalībvalsts komersantam, kārtojot muitas formalitātes Latvijā, jāizmanto savā komercdarbības reģistrācijas dalībvalstī saņemtais EORI numurs. Tas attiecas arī uz preču novietošanu pagaidu uzglabāšanā, iesniedzot atbilstošo pagaidu uzglabāšanas deklarāciju.
Turklāt atbilstoši Savienības Muitas kodeksa 148.panta 5.punktam muitas dienesti var atļaujas turētājam atļaut pārvietot pagaidu uzglabāšanā esošas preces starp dažādām pagaidu uzglabāšanas vietām, ja šāda pārvietošana nepalielina krāpšanas risku un šāda pārvietošana notiek viena muitas dienesta uzraudzībā; vai uz šādu pārvietošanu attiecas tikai viena atļauja, kas izsniegta uzņēmējam, kuram ir atzītā uzņēmēja statuss muitas vienkāršojumiem; vai citos pārvietošanas gadījumos.
No muitas jomas regulējuma izriet, ka uz darbībām ar precēm, kas atrodas pagaidu uzglabāšanā, ir attiecināmi līdzvērtīgi nosacījumi kā uz darbībām ar precēm, kuras atrodas muitas noliktavā vai brīvajā zonā, kā arī ir pieļaujama pagaidu uzglabāšanā esošo preču pārvietošana starp dažādām pagaidu uzglabāšanas vietām. Ņemot vērā minēto, attiecīgi līdzīgi būtu piemērojami nosacījumi reģistrācijai VID PVN maksātāju reģistrā, ja trešās valsts vai trešās teritorijas PVN maksātājs veic preču piegādes darījumus ne tikai muitas noliktavā, brīvajā zonā, bet arī preču pagaidu uzglabāšanas vietā.
14. Tehniskie precizējumi
Ar likumprojektu nepieciešams veikt atsevišķus tehniskus precizējumus.
Problēmas un risinājumi
Problēmas apraksts
1. MVU direktīva
Pašreiz ES dalībvalstis MVU var atbrīvot no PVN maksāšanas un šī iespēja tiek plaši izmantota. Tomēr šis atbrīvojums ir attiecināms tikai uz iekšzemes darījumiem un to nevar izmantot, veicot darījumus citās ES dalībvalstīs. Turklāt PVN sistēmas noteikumu dažādība ES dalībvalstīs, rada lielas administratīvās izmaksas MVU pārrobežu tirdzniecībā. Esošā situācija atstāja kropļojošo ietekmi uz konkurenci, jo vienā ES dalībvalstī veicamajiem darījumiem tiek piemēroti dažādi režīmi.
Arī Latvijā iekšzemes PVN maksātājiem ir tiesības nereģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā un nemaksāt PVN, ja to ar PVN apliekamo darījumu vērtība pēdējo 12 mēnešu laikā nepārsniedz 50 000 euro. Savukārt citu dalībvalstu PVN maksātājiem, kas iekšzemē veic ar PVN apliekamus darījumus, ir jāreģistrējas VID PVN maksātāju reģistrā pirms ar PVN apliekamo darījumu veikšanas. Arī Latvijas PVN maksātājiem, veicot ar PVN apliekamus darījumus citās ES dalībvalstīs, nav tiesību piemērot MVU atbrīvojumu un jāmaksā citu dalībvalstu PVN, uzsākot ar PVN apliekamo darījumu veikšanu.
Lai risinātu minēto problēmu un nepieļautu turpmākus kropļojumus, arī tiem MVU, kuri veic saimniecisko darbību citās dalībvalstīs, būtu jāļauj izmantot attiecīgās dalībvalsts PVN atbrīvojumu.
Pašreiz ES dalībvalstis MVU var atbrīvot no PVN maksāšanas un šī iespēja tiek plaši izmantota. Tomēr šis atbrīvojums ir attiecināms tikai uz iekšzemes darījumiem un to nevar izmantot, veicot darījumus citās ES dalībvalstīs. Turklāt PVN sistēmas noteikumu dažādība ES dalībvalstīs, rada lielas administratīvās izmaksas MVU pārrobežu tirdzniecībā. Esošā situācija atstāja kropļojošo ietekmi uz konkurenci, jo vienā ES dalībvalstī veicamajiem darījumiem tiek piemēroti dažādi režīmi.
Arī Latvijā iekšzemes PVN maksātājiem ir tiesības nereģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā un nemaksāt PVN, ja to ar PVN apliekamo darījumu vērtība pēdējo 12 mēnešu laikā nepārsniedz 50 000 euro. Savukārt citu dalībvalstu PVN maksātājiem, kas iekšzemē veic ar PVN apliekamus darījumus, ir jāreģistrējas VID PVN maksātāju reģistrā pirms ar PVN apliekamo darījumu veikšanas. Arī Latvijas PVN maksātājiem, veicot ar PVN apliekamus darījumus citās ES dalībvalstīs, nav tiesību piemērot MVU atbrīvojumu un jāmaksā citu dalībvalstu PVN, uzsākot ar PVN apliekamo darījumu veikšanu.
Lai risinātu minēto problēmu un nepieļautu turpmākus kropļojumus, arī tiem MVU, kuri veic saimniecisko darbību citās dalībvalstīs, būtu jāļauj izmantot attiecīgās dalībvalsts PVN atbrīvojumu.
Risinājuma apraksts
No 2025.gada 1.janvāra ir piemērojama Direktīva 2020/285. Ar Direktīvu 2020/285 ir paredzēts palīdzēt izveidot vidi, kas veicina MVU izaugsmi, samazinot MVU PVN saistību izpildes izmaksas un konkurences kropļojumus.
1.1. Atbilstoši Direktīvas 2020/285 būtībai ES dalībvalstīm, kuras nolemj ieviest MVU PVN atbrīvojumu, ir iespēja nacionālo PVN atbrīvojuma slieksni noteikt tādā līmenī, kas vislabāk atbilst to ekonomiskajiem un politiskajiem apstākļiem. Šādus MVU ES dalībvalstis var atbrīvot no PVN maksāšanas un citu PVN saistību izpildes. Tomēr, lai ierobežotu šāda atbrīvojuma kropļojošo ietekmi, tiek noteikta maksimālā nacionālā MVU atbrīvojuma sliekšņa vērtība, kas ir 85 000 euro. Latvijā PVN reģistrācijas slieksnis ir noteikts 50 000 euro apmērā. Lai iekšzemes PVN maksātāji varētu piemērot lielāku MVU atbrīvojuma slieksni nekā tas ir noteikts Direktīvā 2006/112/EK, Latvijai ir nepieciešams Eiropas Komisijai lūgt atkāpi no Direktīvas 2006/112/EK regulējuma. Savukārt ar 2025.gada 1.janvāri, lai turpinātu piemērot PVN reģistrācijas slieksni 50 000 euro apmērā, vairs nebūs nepieciešama īpaša atkāpe no Direktīvas 2006/112/EK regulējuma. Tomēr atšķirībā no pašlaik spēkā esošā regulējuma PVN reģistrācijas sliekšņa apmērs tiks aprēķināts kalendāra gada ietvaros, nevis attiecībā uz pēdējiem 12 mēnešiem. Tāpat likumprojektā atbilstoši Direktīvas 2020/285 regulējumam tiek precizēti darījumu veidi, kas sastāda PVN reģistrācijas slieksni, tas ir, papildus ar PVN apliekamajiem darījumiem PVN reģistrācijas sliekšņa vērtībā tiks iekļauti arī ar PVN neapliekamie darījumi ar nekustamajiem īpašumiem un finanšu un apdrošināšanas pakalpojumi. Minētā reģistrācijas sliekšņa piemērošana tāpat kā līdz šim ir attiecināma uz iekšzemē veiktajiem darījumiem. Savukārt, ja PVN maksātājs veic pārrobežu darījumus vai saņem pakalpojumus no citas dalībvalsts PVN maksātājiem, tam ir jāreģistrējas VID PVN maksātāju reģistrā pirms darījumu veikšanas vai pakalpojumu saņemšanas. Lai pārņemtu minēto Direktīvas 2020/285 regulējumu, PVN likuma 59.pants ir izteikts jaunā redakcijā.
Ja iekšzemes PVN maksātājs PVN reģistrācijas slieksni 50 000 euro sasniegts 2024.gadā, uz to būs attiecināms PVN likuma regulējums, kas ir spēkā līdz 2024.gada 31.decembrim.
1.2. Ņemot vērā, ka atbilstoši Direktīvai 2020/285 tiek vienādoti nosacījumi iekšzemes un citu ES dalībvalstu PVN maksātājiem, ir nepieciešams paredzēt, ka arī uz preču iegādi ES teritorijā citas ES dalībvalsts PVN maksātājiem ir attiecināmi tādi paši nosacījumi kā uz iekšzemes PVN maksātājiem. Respektīvi, uz citas ES dalībvalsts nodokļa maksātājiem ir attiecināms preču iegādes ES teritorijā slieksnis 10 000 euro apmērā, no kura jāreģistrējas VID PVN maksātāju reģistrā. Tādējādi ir veikti grozījumi PVN likuma 57.pantā.
1.3. Ar likumprojektu tiek ieviests arī tā saucamais pārejas periods attiecībā uz MVU, kas izmanto MVU atbrīvojumu un kuru kalendāra gada apgrozījums pārsniedz PVN reģistrācijas slieksni. Šādiem MVU tiek atļauts turpināt piemērot atbrīvojumu līdz kalendāra gada beigām, ja to apgrozījums attiecīgajā gadā nepārsniedz PVN reģistrācijas slieksni par vairāk kā 10%. Latvijā tie ir 5000 euro. Ja MVU kalendāra gada laikā pārsniedz 50 000 euro PVN reģistrācijas slieksni, bet nepārsniedz 55 000 euro vērtību, tas ir tiesīgs reģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā un maksāt PVN tikai no nākamā kalendāra gada 1.janvāra. Tādā gadījumā MVU iesniedz reģistrācijas iesniegumu reģistrācijai VID PVN maksātāju reģistrā līdz kalendāra gada 1.decembrim. Gadījumā, ja PVN reģistrācijas slieksnis tiek pārsniegts decembrī, MVU ir iespēja reģistrācijas iesniegumu iesniegt līdz 31.decembrim. Gadījumā, ja PVN maksātājs nākamā kalendāra 1.janvārī vēl nav reģistrēts VID PVN maksātāju reģistrā, tas par ar PVN apliekamajiem darījumiem, kas veikti no nākamā kalendāra gada 1.janvāra maksā PVN atbilstoši PVN likuma 34.panta 10.1 daļai.
Savukārt, ja MVU kalendāra gada laikā pārsniedz 55 000 euro, tam ir pienākums reģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā un maksāt PVN no minētās vērtības pārsniegšanas brīža. Minētais Direktīvas 2020/285 regulējums ir iestrādāts PVN likuma 59.pantā.
PVN likuma 59.un 66.pantā ir atrunāts arī gadījums, kad PVN maksātājs ir reģistrēts VID PVN maksātāju reģistrā ar nākamā kalendāra gada 1.janvāri, tomēr vēl līdz kalendāra gada beigām tā apgrozījums pārsniedz 55 000 euro. Tādā gadījumā PVN maksātājam ir pienākums nākamajā darba dienā pēc minētās vērtības pārsniegšanas informēt par to VID, kā rezultātā tas kļūst par reģistrētu PVN maksātāju ar dienu, kad ir pārsniegta vērtība 55 000 euro apmērā.
1.4. VID PVN maksātāju reģistrā varēs nereģistrēties un nemaksāt PVN citu ES dalībvalstu PVN maksātāji, ja tie veic ar PVN apliekamus darījumus iekšzemē. Tomēr attiecībā uz MVU, kuri var izmantot atbrīvojumu citā ES dalībvalstī, kur tie neveic saimniecisko darbību, ir jāizpildās diviem nosacījumiem:
1) MVU apgrozījums šajā dalībvalstī nedrīkst pārsniegt tajā piemērojamā PVN atbrīvojuma slieksni (Latvijā 50 000 euro);
2) MVU kopējais apgrozījums ES nedrīkst pārsniegt 100 000 euro.
Uz citu dalībvalstu PVN maksātājiem, kas piemēros MVU atbrīvojumu un nereģistrēsies VID PVN maksātāju reģistrā, būs attiecināmi tādi paši atvieglojumi PVN saistību izpildē kā uz iekšzemes PVN maksātājiem, piemēram, nav jāiesniedz PVN deklarācijas, nav jāizraksta PVN rēķini, nav jāmaksā PVN par ar PVN apliekamajiem darījumiem. Ņemot vērā minēto, ir veikti grozījumi PVN likuma 61.pantā.
Ja tiek pārsniegts PVN reģistrācijas slieksnis 50 000 euro apmērā un 5000 euro vērtība vai MVU kopējais apgrozījums ES, citas dalībvalsts PVN maksātājam jāreģistrējas VID PVN maksātāju reģistrā. Vērtības 55 000 euro apmērā pārsniegšanas gadījumā citas dalībvalsts PVN maksātājs tāpat kā iekšzemes PVN maksātājs līdz reģistrācijas brīdim VID PVN maksātāju reģistrā PVN par apliekamajiem darījumiem maksā no 55 000 euro pārsnieguma, iekļaujot PVN darījuma apliekamajā vērtībā. Savukārt, ja tiek pārsniegts kopējais apgrozījums ES 100 000 euro apmērā, PVN par iekšzemē veiktajiem ar PVN apliekamajiem darījumiem, citas dalībvalsts PVN maksātājs sāk maksāt ar nākamo dienu pēc minētās robežvērtības pārsniegšanas atbilstoši PVN likuma 34.panta 10.2 daļai.
1.5. Ņemot vērā, ka atbilstoši Direktīvas 2020/285 prasībām tiek pārskatīts MVU PVN piemērošana, tiek svītrota norma, kas paredzēja iespēju nereģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā, ja turpmāko 12 mēnešu laikā nav plānots veikt ar PVN apliekamus darījums, un nomaksāt PVN no reģistrācijas sliekšņa pārsniegšanas, jo šāda iespēja Direktīvā 2020/285 nav paredzēta. Izsakot PVN likuma 59.pantu jaunā redakcijā, minētais regulējums tajā nav iekļauts.
1.6. Atbilstoši Direktīvai 2020/285 PVN maksātājam nav tiesību piemērot MVU atbrīvojumu, ja tā iekšzemes darījumu apgrozījums iepriekšējā kalendāra gadā pārsniedz attiecīgās ES dalībvalsts MVU atbrīvojuma slieksni. Direktīva 2020/285 paredz arī izvēles normu dalībvalstij apgrozījumu vērtēt 2 iepriekšējo kalendāro gadu ietvaros, kas tomēr netiek ieviests, lai nemazinātu iespēju piemērot MVU atbrīvojumu. Ņemot vērā minēto, PVN likuma 73.pantā tiek paredzēts regulējums, ka MVU, kam iepriekšējā kalendārā gada laikā PVN reģistrācijas sliekšņa vērtība pārsniedza 50 000 euro, VID nav tiesību kārtējā kalendārā gada laikā šo MVU izslēgt no VID PVN maksātāju reģistra, pamatojoties uz PVN maksātāja iesniegumu. Ņemot vērā minēto Direktīvas 2020/285 regulējumu, PVN likums ir papildināts ar pārejas noteikumu 46.punktu, kas paredz, ka tiem nereģistrētiem PVN maksātājiem, kam 2024. gadā atbilstoši likumprojekta regulējumam ir pārsniegts PVN reģistrācijas slieksnis, 2025.gadā ir jākļūst par reģistrētiem PVN maksātājiem. Līdz ar to minētajiem PVN maksātājiem līdz 2025.gada 15.janvārim ir jāiesniedz iesniegums VID reģistrācijai VID PVN maksātāju reģistrā. Minētais nav attiecināms uz tiem nereģistrētiem PVN maksātājiem, kas atbilstoši PVN likuma 59.panta vienpadsmitajai daļai 2024.gadā veica tikai ar PVN neapliekamus darījumus ar nekustamo īpašumu un/vai finanšu darījumus. PVN maksātāji PVN par 2025.gadā veiktajiem ar PVN apliekamajiem darījumiem sāk maksāt valsts budžetā no brīža, kad atbilstoši PVN likuma regulējumam tos uzskata par reģistrētiem PVN maksātājiem.
1.7. Ņemot vērā, ka ar likumprojektu ir ieviests tā saucamais pārejas periods reģistrācijai VID PVN maksātāju reģistrā, PVN likuma 119.pantā ir precizēta PVN maksāšanas kārtība. Tāpat likumprojekts ir papildināts ar PVN maksāšanas kārtības regulējumu gadījumiem, kad citas ES dalībvalsts PVN maksātājs, kas veic ar PVN apliekamus darījumus iekšzemē un nav reģistrēts VID PVN maksātāju reģistrā, pārsniedz kopējo gada apgrozījumu ES 100 000 euro apmērā.
1.8. Ar likumprojektu PVN likums ir papildināts ar 139.1 pantu, kur ir paredzēta kārtība, kādā iekšzemes PVN maksātāji varēs izmantot MVU atbrīvojumu ES dalībvalstī, kurā tie neveic saimniecisko darbību. Lai iekšzemes PVN maksātājs varētu piemērot MVU atbrīvojumu citā ES dalībvalstī, tam, izmantojot VID Elektroniskās deklarēšanas sistēmu, jāpaziņo VID par MVU atbrīvojuma piemērošanu citās ES dalībvalstīs. Minētajā paziņojumā jānorāda, kurās ES dalībvalstīs tas vēlas piemērot MVU atbrīvojumu un kāds ir iepriekšējā un kārtējā gada apgrozījums minētajās ES dalībvalstīs un iekšzemē. VID sadarbībā ar citu ES dalībvalstu nodokļu administrācijām izvērtē minēto informāciju, kā rezultātā reģistrē iekšzemes PVN maksātāju MVU atbrīvojuma piemērošanai citā ES dalībvalstī, nodokļu maksātāja numuram piešķirot kodu “EX”, vai atsaka minētā MVU atbrīvojuma piešķiršanu. Iekšzemes PVN maksātājs, kas vēlas piemērot MVU atbrīvojumu citās ES dalībvalstīs, var būt gan reģistrēts, gan nereģistrēts iekšzemes PVN maksātājs. Iekšzemes PVN maksātājs, kas piemēro atbrīvojumu citā ES dalībvalstī, informē VID par kalendārā gada ceturksnī citās dalībvalstīs veiktajiem darījumiem. Šī iesniedzamā informāciju ir uzskatāma par informatīvo deklarāciju likuma "Par nodokļiem un nodevām" izpratnē. Līdz ar to minētās informācijas precizēšanas termiņš, kā arī atbildība, ir paredzēta likumā "Par nodokļiem un nodevām". Informatīvo deklarāciju tāpat kā nodokļu deklarāciju ir tiesības precizēt trīs gadu laikā. Ja iekšzemes PVN maksātājs neatbilst attiecīgajiem kritērijiem, VID informē to par liegumu piemērot MVU atbrīvojumu citās ES dalībvalstīs. Padomes 2010.gada 7.oktobra Regulā (ES) Nr. 904/2010 par administratīvu sadarbību un krāpšanas apkarošanu pievienotās vērtības nodokļa jomā ir izklāstīti nosacījumi par administratīvo sadarbību un informācijas apmaiņu starp ES dalībvalstīm šī MVU režīma piemērošanai.
1.9. Praksē varētu būt situācijas, kad citas dalībvalsts PVN maksātājs ir reģistrēts VID PVN maksātāju reģistrā, tomēr tas vēlās piemērot MVU atbrīvojumu Latvijā. Līdz ar to likumprojektā ir iestrādāts regulējums, kas uzliek par pienākumu citas ES dalībvalsts reģistrētam PVN maksātājam iesniegt iesniegumu VID tā izslēgšanai no VID PVN maksātāju reģistra, ja tam ir piešķirts reģistrācijas numurs ar kodu "EX" MVU atbrīvojuma piemērošanai Latvijā. Tāpat likumprojektā ir paredzētas tiesības VID šādu PVN maksātāju izslēgšanai no VID PVN maksātāju reģistra, ja VID, veicot nodokļu kontroles un administrēšanas pasākumus, konstatē, ka PVN maksātājam ir reģistrācijas numurs ar kodu "EX" MVU atbrīvojuma piemērošanai Latvijā.
1.1. Atbilstoši Direktīvas 2020/285 būtībai ES dalībvalstīm, kuras nolemj ieviest MVU PVN atbrīvojumu, ir iespēja nacionālo PVN atbrīvojuma slieksni noteikt tādā līmenī, kas vislabāk atbilst to ekonomiskajiem un politiskajiem apstākļiem. Šādus MVU ES dalībvalstis var atbrīvot no PVN maksāšanas un citu PVN saistību izpildes. Tomēr, lai ierobežotu šāda atbrīvojuma kropļojošo ietekmi, tiek noteikta maksimālā nacionālā MVU atbrīvojuma sliekšņa vērtība, kas ir 85 000 euro. Latvijā PVN reģistrācijas slieksnis ir noteikts 50 000 euro apmērā. Lai iekšzemes PVN maksātāji varētu piemērot lielāku MVU atbrīvojuma slieksni nekā tas ir noteikts Direktīvā 2006/112/EK, Latvijai ir nepieciešams Eiropas Komisijai lūgt atkāpi no Direktīvas 2006/112/EK regulējuma. Savukārt ar 2025.gada 1.janvāri, lai turpinātu piemērot PVN reģistrācijas slieksni 50 000 euro apmērā, vairs nebūs nepieciešama īpaša atkāpe no Direktīvas 2006/112/EK regulējuma. Tomēr atšķirībā no pašlaik spēkā esošā regulējuma PVN reģistrācijas sliekšņa apmērs tiks aprēķināts kalendāra gada ietvaros, nevis attiecībā uz pēdējiem 12 mēnešiem. Tāpat likumprojektā atbilstoši Direktīvas 2020/285 regulējumam tiek precizēti darījumu veidi, kas sastāda PVN reģistrācijas slieksni, tas ir, papildus ar PVN apliekamajiem darījumiem PVN reģistrācijas sliekšņa vērtībā tiks iekļauti arī ar PVN neapliekamie darījumi ar nekustamajiem īpašumiem un finanšu un apdrošināšanas pakalpojumi. Minētā reģistrācijas sliekšņa piemērošana tāpat kā līdz šim ir attiecināma uz iekšzemē veiktajiem darījumiem. Savukārt, ja PVN maksātājs veic pārrobežu darījumus vai saņem pakalpojumus no citas dalībvalsts PVN maksātājiem, tam ir jāreģistrējas VID PVN maksātāju reģistrā pirms darījumu veikšanas vai pakalpojumu saņemšanas. Lai pārņemtu minēto Direktīvas 2020/285 regulējumu, PVN likuma 59.pants ir izteikts jaunā redakcijā.
Ja iekšzemes PVN maksātājs PVN reģistrācijas slieksni 50 000 euro sasniegts 2024.gadā, uz to būs attiecināms PVN likuma regulējums, kas ir spēkā līdz 2024.gada 31.decembrim.
1.2. Ņemot vērā, ka atbilstoši Direktīvai 2020/285 tiek vienādoti nosacījumi iekšzemes un citu ES dalībvalstu PVN maksātājiem, ir nepieciešams paredzēt, ka arī uz preču iegādi ES teritorijā citas ES dalībvalsts PVN maksātājiem ir attiecināmi tādi paši nosacījumi kā uz iekšzemes PVN maksātājiem. Respektīvi, uz citas ES dalībvalsts nodokļa maksātājiem ir attiecināms preču iegādes ES teritorijā slieksnis 10 000 euro apmērā, no kura jāreģistrējas VID PVN maksātāju reģistrā. Tādējādi ir veikti grozījumi PVN likuma 57.pantā.
1.3. Ar likumprojektu tiek ieviests arī tā saucamais pārejas periods attiecībā uz MVU, kas izmanto MVU atbrīvojumu un kuru kalendāra gada apgrozījums pārsniedz PVN reģistrācijas slieksni. Šādiem MVU tiek atļauts turpināt piemērot atbrīvojumu līdz kalendāra gada beigām, ja to apgrozījums attiecīgajā gadā nepārsniedz PVN reģistrācijas slieksni par vairāk kā 10%. Latvijā tie ir 5000 euro. Ja MVU kalendāra gada laikā pārsniedz 50 000 euro PVN reģistrācijas slieksni, bet nepārsniedz 55 000 euro vērtību, tas ir tiesīgs reģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā un maksāt PVN tikai no nākamā kalendāra gada 1.janvāra. Tādā gadījumā MVU iesniedz reģistrācijas iesniegumu reģistrācijai VID PVN maksātāju reģistrā līdz kalendāra gada 1.decembrim. Gadījumā, ja PVN reģistrācijas slieksnis tiek pārsniegts decembrī, MVU ir iespēja reģistrācijas iesniegumu iesniegt līdz 31.decembrim. Gadījumā, ja PVN maksātājs nākamā kalendāra 1.janvārī vēl nav reģistrēts VID PVN maksātāju reģistrā, tas par ar PVN apliekamajiem darījumiem, kas veikti no nākamā kalendāra gada 1.janvāra maksā PVN atbilstoši PVN likuma 34.panta 10.1 daļai.
Savukārt, ja MVU kalendāra gada laikā pārsniedz 55 000 euro, tam ir pienākums reģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā un maksāt PVN no minētās vērtības pārsniegšanas brīža. Minētais Direktīvas 2020/285 regulējums ir iestrādāts PVN likuma 59.pantā.
PVN likuma 59.un 66.pantā ir atrunāts arī gadījums, kad PVN maksātājs ir reģistrēts VID PVN maksātāju reģistrā ar nākamā kalendāra gada 1.janvāri, tomēr vēl līdz kalendāra gada beigām tā apgrozījums pārsniedz 55 000 euro. Tādā gadījumā PVN maksātājam ir pienākums nākamajā darba dienā pēc minētās vērtības pārsniegšanas informēt par to VID, kā rezultātā tas kļūst par reģistrētu PVN maksātāju ar dienu, kad ir pārsniegta vērtība 55 000 euro apmērā.
1.4. VID PVN maksātāju reģistrā varēs nereģistrēties un nemaksāt PVN citu ES dalībvalstu PVN maksātāji, ja tie veic ar PVN apliekamus darījumus iekšzemē. Tomēr attiecībā uz MVU, kuri var izmantot atbrīvojumu citā ES dalībvalstī, kur tie neveic saimniecisko darbību, ir jāizpildās diviem nosacījumiem:
1) MVU apgrozījums šajā dalībvalstī nedrīkst pārsniegt tajā piemērojamā PVN atbrīvojuma slieksni (Latvijā 50 000 euro);
2) MVU kopējais apgrozījums ES nedrīkst pārsniegt 100 000 euro.
Uz citu dalībvalstu PVN maksātājiem, kas piemēros MVU atbrīvojumu un nereģistrēsies VID PVN maksātāju reģistrā, būs attiecināmi tādi paši atvieglojumi PVN saistību izpildē kā uz iekšzemes PVN maksātājiem, piemēram, nav jāiesniedz PVN deklarācijas, nav jāizraksta PVN rēķini, nav jāmaksā PVN par ar PVN apliekamajiem darījumiem. Ņemot vērā minēto, ir veikti grozījumi PVN likuma 61.pantā.
Ja tiek pārsniegts PVN reģistrācijas slieksnis 50 000 euro apmērā un 5000 euro vērtība vai MVU kopējais apgrozījums ES, citas dalībvalsts PVN maksātājam jāreģistrējas VID PVN maksātāju reģistrā. Vērtības 55 000 euro apmērā pārsniegšanas gadījumā citas dalībvalsts PVN maksātājs tāpat kā iekšzemes PVN maksātājs līdz reģistrācijas brīdim VID PVN maksātāju reģistrā PVN par apliekamajiem darījumiem maksā no 55 000 euro pārsnieguma, iekļaujot PVN darījuma apliekamajā vērtībā. Savukārt, ja tiek pārsniegts kopējais apgrozījums ES 100 000 euro apmērā, PVN par iekšzemē veiktajiem ar PVN apliekamajiem darījumiem, citas dalībvalsts PVN maksātājs sāk maksāt ar nākamo dienu pēc minētās robežvērtības pārsniegšanas atbilstoši PVN likuma 34.panta 10.2 daļai.
1.5. Ņemot vērā, ka atbilstoši Direktīvas 2020/285 prasībām tiek pārskatīts MVU PVN piemērošana, tiek svītrota norma, kas paredzēja iespēju nereģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā, ja turpmāko 12 mēnešu laikā nav plānots veikt ar PVN apliekamus darījums, un nomaksāt PVN no reģistrācijas sliekšņa pārsniegšanas, jo šāda iespēja Direktīvā 2020/285 nav paredzēta. Izsakot PVN likuma 59.pantu jaunā redakcijā, minētais regulējums tajā nav iekļauts.
1.6. Atbilstoši Direktīvai 2020/285 PVN maksātājam nav tiesību piemērot MVU atbrīvojumu, ja tā iekšzemes darījumu apgrozījums iepriekšējā kalendāra gadā pārsniedz attiecīgās ES dalībvalsts MVU atbrīvojuma slieksni. Direktīva 2020/285 paredz arī izvēles normu dalībvalstij apgrozījumu vērtēt 2 iepriekšējo kalendāro gadu ietvaros, kas tomēr netiek ieviests, lai nemazinātu iespēju piemērot MVU atbrīvojumu. Ņemot vērā minēto, PVN likuma 73.pantā tiek paredzēts regulējums, ka MVU, kam iepriekšējā kalendārā gada laikā PVN reģistrācijas sliekšņa vērtība pārsniedza 50 000 euro, VID nav tiesību kārtējā kalendārā gada laikā šo MVU izslēgt no VID PVN maksātāju reģistra, pamatojoties uz PVN maksātāja iesniegumu. Ņemot vērā minēto Direktīvas 2020/285 regulējumu, PVN likums ir papildināts ar pārejas noteikumu 46.punktu, kas paredz, ka tiem nereģistrētiem PVN maksātājiem, kam 2024. gadā atbilstoši likumprojekta regulējumam ir pārsniegts PVN reģistrācijas slieksnis, 2025.gadā ir jākļūst par reģistrētiem PVN maksātājiem. Līdz ar to minētajiem PVN maksātājiem līdz 2025.gada 15.janvārim ir jāiesniedz iesniegums VID reģistrācijai VID PVN maksātāju reģistrā. Minētais nav attiecināms uz tiem nereģistrētiem PVN maksātājiem, kas atbilstoši PVN likuma 59.panta vienpadsmitajai daļai 2024.gadā veica tikai ar PVN neapliekamus darījumus ar nekustamo īpašumu un/vai finanšu darījumus. PVN maksātāji PVN par 2025.gadā veiktajiem ar PVN apliekamajiem darījumiem sāk maksāt valsts budžetā no brīža, kad atbilstoši PVN likuma regulējumam tos uzskata par reģistrētiem PVN maksātājiem.
1.7. Ņemot vērā, ka ar likumprojektu ir ieviests tā saucamais pārejas periods reģistrācijai VID PVN maksātāju reģistrā, PVN likuma 119.pantā ir precizēta PVN maksāšanas kārtība. Tāpat likumprojekts ir papildināts ar PVN maksāšanas kārtības regulējumu gadījumiem, kad citas ES dalībvalsts PVN maksātājs, kas veic ar PVN apliekamus darījumus iekšzemē un nav reģistrēts VID PVN maksātāju reģistrā, pārsniedz kopējo gada apgrozījumu ES 100 000 euro apmērā.
1.8. Ar likumprojektu PVN likums ir papildināts ar 139.1 pantu, kur ir paredzēta kārtība, kādā iekšzemes PVN maksātāji varēs izmantot MVU atbrīvojumu ES dalībvalstī, kurā tie neveic saimniecisko darbību. Lai iekšzemes PVN maksātājs varētu piemērot MVU atbrīvojumu citā ES dalībvalstī, tam, izmantojot VID Elektroniskās deklarēšanas sistēmu, jāpaziņo VID par MVU atbrīvojuma piemērošanu citās ES dalībvalstīs. Minētajā paziņojumā jānorāda, kurās ES dalībvalstīs tas vēlas piemērot MVU atbrīvojumu un kāds ir iepriekšējā un kārtējā gada apgrozījums minētajās ES dalībvalstīs un iekšzemē. VID sadarbībā ar citu ES dalībvalstu nodokļu administrācijām izvērtē minēto informāciju, kā rezultātā reģistrē iekšzemes PVN maksātāju MVU atbrīvojuma piemērošanai citā ES dalībvalstī, nodokļu maksātāja numuram piešķirot kodu “EX”, vai atsaka minētā MVU atbrīvojuma piešķiršanu. Iekšzemes PVN maksātājs, kas vēlas piemērot MVU atbrīvojumu citās ES dalībvalstīs, var būt gan reģistrēts, gan nereģistrēts iekšzemes PVN maksātājs. Iekšzemes PVN maksātājs, kas piemēro atbrīvojumu citā ES dalībvalstī, informē VID par kalendārā gada ceturksnī citās dalībvalstīs veiktajiem darījumiem. Šī iesniedzamā informāciju ir uzskatāma par informatīvo deklarāciju likuma "Par nodokļiem un nodevām" izpratnē. Līdz ar to minētās informācijas precizēšanas termiņš, kā arī atbildība, ir paredzēta likumā "Par nodokļiem un nodevām". Informatīvo deklarāciju tāpat kā nodokļu deklarāciju ir tiesības precizēt trīs gadu laikā. Ja iekšzemes PVN maksātājs neatbilst attiecīgajiem kritērijiem, VID informē to par liegumu piemērot MVU atbrīvojumu citās ES dalībvalstīs. Padomes 2010.gada 7.oktobra Regulā (ES) Nr. 904/2010 par administratīvu sadarbību un krāpšanas apkarošanu pievienotās vērtības nodokļa jomā ir izklāstīti nosacījumi par administratīvo sadarbību un informācijas apmaiņu starp ES dalībvalstīm šī MVU režīma piemērošanai.
1.9. Praksē varētu būt situācijas, kad citas dalībvalsts PVN maksātājs ir reģistrēts VID PVN maksātāju reģistrā, tomēr tas vēlās piemērot MVU atbrīvojumu Latvijā. Līdz ar to likumprojektā ir iestrādāts regulējums, kas uzliek par pienākumu citas ES dalībvalsts reģistrētam PVN maksātājam iesniegt iesniegumu VID tā izslēgšanai no VID PVN maksātāju reģistra, ja tam ir piešķirts reģistrācijas numurs ar kodu "EX" MVU atbrīvojuma piemērošanai Latvijā. Tāpat likumprojektā ir paredzētas tiesības VID šādu PVN maksātāju izslēgšanai no VID PVN maksātāju reģistra, ja VID, veicot nodokļu kontroles un administrēšanas pasākumus, konstatē, ka PVN maksātājam ir reģistrācijas numurs ar kodu "EX" MVU atbrīvojuma piemērošanai Latvijā.
Problēmas apraksts
2. Pakalpojumu sniegšanas vieta kultūras un sporta pasākumiem
Ņemot vērā vispārējo digitalizāciju un virtuālās vides attīstību, kultūras, mākslas, sporta, zinātnes, izglītības, izklaides vai citiem līdzīga rakstura pasākumi norisinās ne tikai klātienē, bet arī virtuālajā vidē. Savukārt Direktīvā 2006/112/EK atrunātie pakalpojumu sniegšanas vietas noteikumi, kas PVN aplikšanā balstās uz patēriņa dalībvalsts principu, ir attiecināmi tikai uz pasākumiem, kas norisinās klātienē.
Līdz ar to, lai nodrošinātu, ka PVN aplikšana notiek patēriņa dalībvalstī, ar Direktīvu 2022/542 ir precizējami pakalpojumu vietas noteikumi, nosakot, ka visiem kultūras, mākslas, sporta, zinātnes, izglītības, izklaides vai citiem līdzīga rakstura pasākumi, ko pakalpojuma saņēmējam var sniegt elektroniski, PVN uzliek vietā, kur ir pakalpojumu saņēmēja mītnes vieta, pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta.
Ņemot vērā vispārējo digitalizāciju un virtuālās vides attīstību, kultūras, mākslas, sporta, zinātnes, izglītības, izklaides vai citiem līdzīga rakstura pasākumi norisinās ne tikai klātienē, bet arī virtuālajā vidē. Savukārt Direktīvā 2006/112/EK atrunātie pakalpojumu sniegšanas vietas noteikumi, kas PVN aplikšanā balstās uz patēriņa dalībvalsts principu, ir attiecināmi tikai uz pasākumiem, kas norisinās klātienē.
Līdz ar to, lai nodrošinātu, ka PVN aplikšana notiek patēriņa dalībvalstī, ar Direktīvu 2022/542 ir precizējami pakalpojumu vietas noteikumi, nosakot, ka visiem kultūras, mākslas, sporta, zinātnes, izglītības, izklaides vai citiem līdzīga rakstura pasākumi, ko pakalpojuma saņēmējam var sniegt elektroniski, PVN uzliek vietā, kur ir pakalpojumu saņēmēja mītnes vieta, pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta.
Risinājuma apraksts
Pārņemot Direktīvas 2022/542 regulējumu, PVN likuma 20.pantā ir precizēti pakalpojumu sniegšanas vietas noteikumi tādiem pakalpojumiem, kas saistīti ar virtuālajiem kultūras, mākslas, sporta, zinātnes, izglītības, izklaides vai citiem līdzīga rakstura pasākumiem.
Tādu pakalpojumu sniegšanas vieta, kas saistīti ar biļešu iegādi uz virtuālajiem pasākumiem un sniegti PVN maksātājam, ir vērtējama pēc vispārīga principa, tas ir, pēc pakalpojumu saņēmēja atrašanās vietas, nevis vietas kur notiek kultūras vai sporta pasākums. Tāpat to pakalpojumu sniegšanas vieta, kas saistīti ar virtuālajiem pasākumiem un sniegti personai, kas nav PVN maksātājs, ir vieta, kur atrodas šis pakalpojumu saņēmējs, nevis vieta, kur notiek pasākums.
Tādu pakalpojumu sniegšanas vieta, kas saistīti ar biļešu iegādi uz virtuālajiem pasākumiem un sniegti PVN maksātājam, ir vērtējama pēc vispārīga principa, tas ir, pēc pakalpojumu saņēmēja atrašanās vietas, nevis vietas kur notiek kultūras vai sporta pasākums. Tāpat to pakalpojumu sniegšanas vieta, kas saistīti ar virtuālajiem pasākumiem un sniegti personai, kas nav PVN maksātājs, ir vieta, kur atrodas šis pakalpojumu saņēmējs, nevis vieta, kur notiek pasākums.
Problēmas apraksts
3. Pakalpojuma sniegšanas vietas noteikšana elektronisko sakaru, apraides un elektroniski sniegta pakalpojuma
Uzņēmumi, kuru saimnieciskā darbība ir elektronisko sakaru pakalpojumu sniegšana, balstoties uz praksi starp valstīm, izteica priekšlikumu grozīt PVN likuma 30.panta otrās daļas regulējumu un noteikt šo pakalpojumu sniegšanas vietu saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK vispārīgajiem pakalpojumu sniegšanas vietas noteikšanas noteikumiem. Ņemot vērā praksē esošo situāciju, jāprecizē tiesiskais regulējums PVN jomā.
Uzņēmumi, kuru saimnieciskā darbība ir elektronisko sakaru pakalpojumu sniegšana, balstoties uz praksi starp valstīm, izteica priekšlikumu grozīt PVN likuma 30.panta otrās daļas regulējumu un noteikt šo pakalpojumu sniegšanas vietu saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK vispārīgajiem pakalpojumu sniegšanas vietas noteikšanas noteikumiem. Ņemot vērā praksē esošo situāciju, jāprecizē tiesiskais regulējums PVN jomā.
Risinājuma apraksts
Tiek izslēgts PVN likuma regulējums, kas pārņemts kā Direktīvas 2006/112/EK izvēles norma attiecībā uz elektronisko sakaru, apraides un elektroniski sniegta pakalpojuma sniegšanas vietas noteikšanu. Līdz ar to šo pakalpojumu sniegšanas vieta būtu nosakāma pēc vispārīgiem PVN noteikumiem.
Problēmas apraksts
4. Atsevišķi PVN likuma 52.panta pirmajā daļā minētie pakalpojumi
4.1. Šī brīža prasība PVN likuma 52.panta pirmās daļas 4.punkta "a" apakšpunkta, ka transportlīdzeklim ir jābūt aprīkotam ar medicīniskām ierīcēm, kuru paraugi reģistrēti normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā, nav korekta atbilstoši veselības jomas regulējumam. Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2017. gada 5. aprīļa regulu (ES) Nr. 2017/745, kas attiecas uz medicīniskām ierīcēm, ar ko groza Direktīvu 2001/83/EK, Regulu (EK) Nr. 178/2002 un Regulu (EK) Nr. 1223/2009 un atceļ Padomes Direktīvas 90/385/EK un 93/42/EEK (turpmāk – Regula Nr.2017/745), kura ir piemērojama ar 2021.gada 26.maiju, medicīniskajām ierīcēm ir jābūt reģistrētām Eiropas Medicīnisko ierīču datu bāzē (EUDAMED) un to reģistrēšana ir ražotāju pienākums. Savukārt Zāļu valsts aģentūrai kā kompetentajai iestādei ir pienākums pārbaudīt ražotāju, kuru komercdarbības vieta ir reģistrēta Latvijā, sniegto informāciju un izdot ražotājiem vienoto reģistrācijas numuru (VRN), kuru ražotāji izmanto, lai piekļūtu EUDAMED un pildītu Regulā Nr.2017/745 noteiktos pienākumus. Tas nozīmē, ka darbības, kuras minētas PVN likumā 52.panta pirmās daļas 4.punkta "a" apakšpunktā – medicīnisko ierīču paraugu reģistrēšana normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā – neveic neviena iestāde Latvijā, jo tas pēc būtības nav jāveic.
4.2. PVN likuma 52.panta pirmās daļas 3.punkta "a" apakšpunkts nosaka, ka ar PVN neapliek medicīnas pakalpojumus, ko nosaka Ministru kabinets un ko ārstniecības iestāde sniedz, izmantojot normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā apstiprinātās medicīniskās tehnoloģijas. Atbilstoši dotajam deleģējumam Ministru kabineta 2013.gada 3.janvāra noteikumu Nr.17 "Pievienotās vērtības nodokļa likuma normu piemērošanas kārtība un atsevišķas prasības pievienotās vērtības nodokļa maksāšanai un administrēšanai" (turpmāk - MK noteikumi Nr.17) 1.pielikumā ir noteikti medicīnas pakalpojumi, kurus neapliek ar PVN, tai skaitā zobārstniecības medicīniskie pakalpojumi. Tādējādi PVN likuma 52.panta pirmās daļas 6.punktā minētiem zobārstniecības pakalpojumiem nav jābūt noteiktiem atsevišķi, jo tie ir norādīti MK noteikumu Nr.17 1.pielikumā, balstoties uz PVN likuma 52.panta pirmās daļas 3.punkta "a" apakšpunktā doto deleģējumu.
4.3. Ņemot vērā to, ka MK noteikumu Nr.17 1.pielikumā ir norādīti visi medicīniskie pakalpojumi, kas netiek aplikti ar PVN, tai skaitā zobārstniecības medicīniskie pakalpojumi, kā arī to, ka sadarbībā ar Veselības ministriju secināts, ka zobu higiēnistu sniegtie pakalpojumi nebūtu nodalāmi atsevišķi no zobārstniecības medicīniskiem pakalpojumiem, būtu precizējams PVN likuma 52.panta pirmās daļas 7.punkts.
4.4. PVN likuma regulējums, paredzot, ka ar PVN neapliek pirmsskolas izglītības iestāžu sniegtos bērnu uzturēšanās un pirmsskolas izglītības pakalpojumus, skaidri nenosaka, ka ar PVN neapliek arī ar šiem pakalpojumiem cieši saistītu pakalpojumu sniegšanu, kā tas ir noteikts PVN likuma pirmās daļas 12.punktā attiecībā uz valsts atzītu izglītības iestāžu pakalpojumiem vispārējās izglītības, profesionālās izglītības, augstākās izglītības un interešu izglītības jomā. Turklāt MK noteikumu Nr.17 30.punkta regulējums, nosakot PVN likuma 52.panta pirmās daļas 12.punkta piemērošanu, paredz, ka valsts atzītu izglītības iestāžu ēdināšanas pakalpojumi nav apliekami ar PVN, ja tos sniedz pati izglītības iestāde saviem audzēkņiem un darbiniekiem. Līdz ar to nepieciešams precizēt PVN likuma regulējumu, skaidri nosakot, ka ar PVN neapliek arī ar pirmsskolas izglītības iestāžu sniegtajiem bērnu uzturēšanās un pirmsskolas izglītības pakalpojumiem cieši saistītu pakalpojumu sniegšanu, ko veic pati pirmsskolas izglītības iestāde, paredzot vienādus nosacījumus valsts atzītām izglītības iestādēm un pirmsskolas izglītības iestādēm.
4.1. Šī brīža prasība PVN likuma 52.panta pirmās daļas 4.punkta "a" apakšpunkta, ka transportlīdzeklim ir jābūt aprīkotam ar medicīniskām ierīcēm, kuru paraugi reģistrēti normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā, nav korekta atbilstoši veselības jomas regulējumam. Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2017. gada 5. aprīļa regulu (ES) Nr. 2017/745, kas attiecas uz medicīniskām ierīcēm, ar ko groza Direktīvu 2001/83/EK, Regulu (EK) Nr. 178/2002 un Regulu (EK) Nr. 1223/2009 un atceļ Padomes Direktīvas 90/385/EK un 93/42/EEK (turpmāk – Regula Nr.2017/745), kura ir piemērojama ar 2021.gada 26.maiju, medicīniskajām ierīcēm ir jābūt reģistrētām Eiropas Medicīnisko ierīču datu bāzē (EUDAMED) un to reģistrēšana ir ražotāju pienākums. Savukārt Zāļu valsts aģentūrai kā kompetentajai iestādei ir pienākums pārbaudīt ražotāju, kuru komercdarbības vieta ir reģistrēta Latvijā, sniegto informāciju un izdot ražotājiem vienoto reģistrācijas numuru (VRN), kuru ražotāji izmanto, lai piekļūtu EUDAMED un pildītu Regulā Nr.2017/745 noteiktos pienākumus. Tas nozīmē, ka darbības, kuras minētas PVN likumā 52.panta pirmās daļas 4.punkta "a" apakšpunktā – medicīnisko ierīču paraugu reģistrēšana normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā – neveic neviena iestāde Latvijā, jo tas pēc būtības nav jāveic.
4.2. PVN likuma 52.panta pirmās daļas 3.punkta "a" apakšpunkts nosaka, ka ar PVN neapliek medicīnas pakalpojumus, ko nosaka Ministru kabinets un ko ārstniecības iestāde sniedz, izmantojot normatīvajos aktos noteiktajā kārtībā apstiprinātās medicīniskās tehnoloģijas. Atbilstoši dotajam deleģējumam Ministru kabineta 2013.gada 3.janvāra noteikumu Nr.17 "Pievienotās vērtības nodokļa likuma normu piemērošanas kārtība un atsevišķas prasības pievienotās vērtības nodokļa maksāšanai un administrēšanai" (turpmāk - MK noteikumi Nr.17) 1.pielikumā ir noteikti medicīnas pakalpojumi, kurus neapliek ar PVN, tai skaitā zobārstniecības medicīniskie pakalpojumi. Tādējādi PVN likuma 52.panta pirmās daļas 6.punktā minētiem zobārstniecības pakalpojumiem nav jābūt noteiktiem atsevišķi, jo tie ir norādīti MK noteikumu Nr.17 1.pielikumā, balstoties uz PVN likuma 52.panta pirmās daļas 3.punkta "a" apakšpunktā doto deleģējumu.
4.3. Ņemot vērā to, ka MK noteikumu Nr.17 1.pielikumā ir norādīti visi medicīniskie pakalpojumi, kas netiek aplikti ar PVN, tai skaitā zobārstniecības medicīniskie pakalpojumi, kā arī to, ka sadarbībā ar Veselības ministriju secināts, ka zobu higiēnistu sniegtie pakalpojumi nebūtu nodalāmi atsevišķi no zobārstniecības medicīniskiem pakalpojumiem, būtu precizējams PVN likuma 52.panta pirmās daļas 7.punkts.
4.4. PVN likuma regulējums, paredzot, ka ar PVN neapliek pirmsskolas izglītības iestāžu sniegtos bērnu uzturēšanās un pirmsskolas izglītības pakalpojumus, skaidri nenosaka, ka ar PVN neapliek arī ar šiem pakalpojumiem cieši saistītu pakalpojumu sniegšanu, kā tas ir noteikts PVN likuma pirmās daļas 12.punktā attiecībā uz valsts atzītu izglītības iestāžu pakalpojumiem vispārējās izglītības, profesionālās izglītības, augstākās izglītības un interešu izglītības jomā. Turklāt MK noteikumu Nr.17 30.punkta regulējums, nosakot PVN likuma 52.panta pirmās daļas 12.punkta piemērošanu, paredz, ka valsts atzītu izglītības iestāžu ēdināšanas pakalpojumi nav apliekami ar PVN, ja tos sniedz pati izglītības iestāde saviem audzēkņiem un darbiniekiem. Līdz ar to nepieciešams precizēt PVN likuma regulējumu, skaidri nosakot, ka ar PVN neapliek arī ar pirmsskolas izglītības iestāžu sniegtajiem bērnu uzturēšanās un pirmsskolas izglītības pakalpojumiem cieši saistītu pakalpojumu sniegšanu, ko veic pati pirmsskolas izglītības iestāde, paredzot vienādus nosacījumus valsts atzītām izglītības iestādēm un pirmsskolas izglītības iestādēm.
Risinājuma apraksts
4.1. Sadarbībā ar Veselības ministriju secināts, ka pacientu transportēšanas uz medicīnas iestādi pakalpojumiem var piemērot PVN likuma 52.panta pirmās daļas 4.punkta "a" apakšpunktā noteikto atbrīvojumu, ja transportlīdzeklis, ar kuru tiks nodrošināta minēto pakalpojumu sniegšana, ir aprīkots ar tādam medicīniskajām ierīcēm, kas reģistrētas Eiropas Medicīnisko ierīču datu bāzē (EUDAMED). Tādējādi PVN likuma norma ir precizēta un tā nosaka, ka ar PVN neapliek pacienta transportēšanu ar transportlīdzekli, kas speciāli aprīkots ar medicīniskām ierīcēm, kas laistas brīvam apgrozījumam vai piegādātās, ievērojot normatīvos aktus veselības jomā.
4.2. Sadarbībā ar Veselības ministriju secināts, ka PVN likuma 52.panta pirmās daļas 6.punkts ir izslēdzams.
4.3. Sadarbībā ar Veselības ministriju secināts, ka PVN likuma 52.panta pirmās daļas 7.punktā jāizslēdz vārdi "un zobu higiēnistu".
4.4. Precizēts PVN likuma 52.panta pirmās daļas 11.punkts, skaidri nosakot, ka ar PVN neapliek ar pirmsskolas izglītības iestāžu sniegtajiem bērnu uzturēšanās un pirmsskolas izglītības pakalpojumiem cieši saistītu pakalpojumu sniegšanu, ko veic pirmsskolas izglītības iestāde.
4.2. Sadarbībā ar Veselības ministriju secināts, ka PVN likuma 52.panta pirmās daļas 6.punkts ir izslēdzams.
4.3. Sadarbībā ar Veselības ministriju secināts, ka PVN likuma 52.panta pirmās daļas 7.punktā jāizslēdz vārdi "un zobu higiēnistu".
4.4. Precizēts PVN likuma 52.panta pirmās daļas 11.punkts, skaidri nosakot, ka ar PVN neapliek ar pirmsskolas izglītības iestāžu sniegtajiem bērnu uzturēšanās un pirmsskolas izglītības pakalpojumiem cieši saistītu pakalpojumu sniegšanu, ko veic pirmsskolas izglītības iestāde.
Problēmas apraksts
5. Preču iegādes ES teritorijā definīcijas precizēšana
Saskaņā ar PVN likuma 9.panta ceturtajā daļā iekļauto definīciju šobrīd par preču iegādi ES teritorijā par atlīdzību uzskata tādu preču nosūtīšanu vai transportēšanu no citas ES dalībvalsts uz iekšzemi, kuras izmanto Latvijas Republikas Nacionālo bruņoto spēku vajadzībām (tai skaitā pavadošā civilā personāla vajadzībām), ja šo preču iegāde vai piegāde ir notikusi citā ES dalībvalstī un tā nepiemēroja atbrīvojumu no PVN vai ja, šīs preces importējot citā ES dalībvalstī, tā importa brīdī nepiemēroja atbrīvojumu no PVN.
Izvērtējot PVN likuma 9.panta ceturtās daļas redakciju kopsakarā ar Eiropas Komisijas sniegto skaidrojumu, ka Direktīvas 2019/2235 kontekstā ar preču iegādi saskaņā ar “vispārīgiem noteikumiem” ir saprotama preču iegāde ar atbrīvojumu no PVN, konstatēta terminoloģijas pārprašana, ar “vispārīgiem noteikumiem” saprotot preču iegādi, kurai piemēroja PVN vispārējā kārtībā, kā dēļ PVN likuma 9.panta ceturtajā daļā iekļautā definīcija neatbilst Direktīvas 2019/2235 noteikumiem un ir iespējama dubulta neaplikšana ar PVN tādām precēm, kas iegādātas ar Direktīvas 2006/112/EK 151.panta 1.punkta "ba" apakšpunktā paredzēto atbrīvojumu no PVN (ieviests Direktīvas 2019/2235 1.panta 3.punkts), un vēlāk šīs preces tiek ievestas bruņoto spēku piederības dalībvalstī (Latvijā), kā rezultātā tās ir izslēgtas no preču iegādes ES teritorijā jomas.
Saskaņā ar PVN likuma 9.panta ceturtajā daļā iekļauto definīciju šobrīd par preču iegādi ES teritorijā par atlīdzību uzskata tādu preču nosūtīšanu vai transportēšanu no citas ES dalībvalsts uz iekšzemi, kuras izmanto Latvijas Republikas Nacionālo bruņoto spēku vajadzībām (tai skaitā pavadošā civilā personāla vajadzībām), ja šo preču iegāde vai piegāde ir notikusi citā ES dalībvalstī un tā nepiemēroja atbrīvojumu no PVN vai ja, šīs preces importējot citā ES dalībvalstī, tā importa brīdī nepiemēroja atbrīvojumu no PVN.
Izvērtējot PVN likuma 9.panta ceturtās daļas redakciju kopsakarā ar Eiropas Komisijas sniegto skaidrojumu, ka Direktīvas 2019/2235 kontekstā ar preču iegādi saskaņā ar “vispārīgiem noteikumiem” ir saprotama preču iegāde ar atbrīvojumu no PVN, konstatēta terminoloģijas pārprašana, ar “vispārīgiem noteikumiem” saprotot preču iegādi, kurai piemēroja PVN vispārējā kārtībā, kā dēļ PVN likuma 9.panta ceturtajā daļā iekļautā definīcija neatbilst Direktīvas 2019/2235 noteikumiem un ir iespējama dubulta neaplikšana ar PVN tādām precēm, kas iegādātas ar Direktīvas 2006/112/EK 151.panta 1.punkta "ba" apakšpunktā paredzēto atbrīvojumu no PVN (ieviests Direktīvas 2019/2235 1.panta 3.punkts), un vēlāk šīs preces tiek ievestas bruņoto spēku piederības dalībvalstī (Latvijā), kā rezultātā tās ir izslēgtas no preču iegādes ES teritorijā jomas.
Risinājuma apraksts
Līdz ar to ir nepieciešams veikt grozījumus PVN likuma 9.panta ceturtajā daļā, paredzot, ka gadījumos, kad preces, kas paredzētas Latvijas Republikas Nacionālo bruņoto spēku vajadzībām (tai skaitā pavadošā civilā personāla vajadzībām) ir iegādātas vai piegādātas citā ES dalībvalstī ar atbrīvojumu no PVN, bet vēlāk nosūtītas vai transportētas uz Latviju, tad minētās preču iegādes vai piegādes tiek uzskatītas par preču iegādi ES teritorijā, un Latvijā minētajiem darījumiem piemēro PVN vispārējā kārtībā.
Ar likumprojektu paredzēts precizēt PVN likuma 9.panta ceturtās daļas redakciju, veicot labojumus preču iegādes ES teritorijā definīcijā.
Ar likumprojektu paredzēts precizēt PVN likuma 9.panta ceturtās daļas redakciju, veicot labojumus preču iegādes ES teritorijā definīcijā.
Problēmas apraksts
6. PVN 0 procentu likmes piemērošana preču piegādēm un pakalpojumiem, ko izmanto Latvijā reģistrētu diplomātisko un konsulāro pārstāvniecību oficiālajām vajadzībām
Saskaņā ar VID sniegto informāciju Latvijā reģistrēto diplomātisko un konsulāro pārstāvniecību atmaksai pieprasītā kopējā PVN summa 2021.gadā ir 2010,62 tūkst. euro, atteiktā PVN summa ir 7,39 tūkst. euro, kas sastāda 0,37 % no kopējās pieprasītās PVN summas. 2022.gadā atmaksai pieprasītā kopējā PVN summa 2133,37 tūkst. euro, atteiktā PVN summa 43,26 tūkst. euro, kas sastāda 2,03 % no kopējās pieprasītās PVN summas. 2023.gadā atmaksai pieprasītā kopējā PVN summa 2023.gadā ir 2808,78 tūkst. euro, atteiktā PVN summa 33,91 tūkst. euro, kas sastāda 1,21 % no kopējās pieprasītās PVN summas.
Lielākoties atteikumi atmaksāt PVN par diplomātisko un konsulāro pārstāvniecību iegādātajām precēm un saņemtajiem pakalpojumiem nav saistīti ar diplomātisko un konsulāro pārstāvniecību izdevumiem oficiālajām vajadzībām.
Ņemot vērā nebūtisku atteikumu procentu, secināts, ka Direktīvā 2006/112/EK 151.pantā nostiprinātā dalībvalsts pienākuma īstenošanai paredzētos līdzekļus - administratīvos un laika resursus iespējams optimizēt. Tādējādi uzskatīts par atbilstošu valsts interesēm īstenot dalībvalsts pienākumu citā PVN 0 procentu likmes piemērošanas procedūrā, pārejot uz tiešu atbrīvojumu no PVN, tādējādi vienkāršojot administratīvo procesu iesaistītajās iestādēs (VID un Ārlietu ministrijā) un optimizējot resursus preventīviem pasākumiem un konsultācijām.
Saskaņā ar VID sniegto informāciju Latvijā reģistrēto diplomātisko un konsulāro pārstāvniecību atmaksai pieprasītā kopējā PVN summa 2021.gadā ir 2010,62 tūkst. euro, atteiktā PVN summa ir 7,39 tūkst. euro, kas sastāda 0,37 % no kopējās pieprasītās PVN summas. 2022.gadā atmaksai pieprasītā kopējā PVN summa 2133,37 tūkst. euro, atteiktā PVN summa 43,26 tūkst. euro, kas sastāda 2,03 % no kopējās pieprasītās PVN summas. 2023.gadā atmaksai pieprasītā kopējā PVN summa 2023.gadā ir 2808,78 tūkst. euro, atteiktā PVN summa 33,91 tūkst. euro, kas sastāda 1,21 % no kopējās pieprasītās PVN summas.
Lielākoties atteikumi atmaksāt PVN par diplomātisko un konsulāro pārstāvniecību iegādātajām precēm un saņemtajiem pakalpojumiem nav saistīti ar diplomātisko un konsulāro pārstāvniecību izdevumiem oficiālajām vajadzībām.
Ņemot vērā nebūtisku atteikumu procentu, secināts, ka Direktīvā 2006/112/EK 151.pantā nostiprinātā dalībvalsts pienākuma īstenošanai paredzētos līdzekļus - administratīvos un laika resursus iespējams optimizēt. Tādējādi uzskatīts par atbilstošu valsts interesēm īstenot dalībvalsts pienākumu citā PVN 0 procentu likmes piemērošanas procedūrā, pārejot uz tiešu atbrīvojumu no PVN, tādējādi vienkāršojot administratīvo procesu iesaistītajās iestādēs (VID un Ārlietu ministrijā) un optimizējot resursus preventīviem pasākumiem un konsultācijām.
Risinājuma apraksts
Līdz ar to ir nepieciešams veikt grozījumus PVN likuma 50.pantā, nosakot PVN 0 procentu likmes piemērošanu preču piegādēm un pakalpojumiem, ko izmanto Latvijā reģistrētu diplomātisko un konsulāro pārstāvniecību oficiālajām vajadzībām, tieši, pamatojoties uz PVN un/vai akcīzes nodokļa atbrīvojuma sertifikātu.
Ar likumprojektu tiek paredzēts precizēt PVN likuma 50.pantu, pirmajā daļā svītrojot atsauci uz Latvijā reģistrētām diplomātiskajām un konsulārajām pārstāvniecībām un septīto daļu papildinot ar atsauci uz Latvijā reģistrētām diplomātiskajām un konsulārajām pārstāvniecībām.
PVN 0 procentu likmes piemērošanas kārtība diplomātiskajiem un konsulārajiem aģentiem, administratīvi tehniskajam personālam, kā arī minēto personu ģimenes locekļiem ar šo likumprojektu netiek mainīta. Arī turpmāk PVN 0 procentu likme preču piegādēm un pakalpojumiem, kas paredzēti diplomātiskajiem un konsulārajiem aģentiem, administratīvi tehniskajam personālam, kā arī minēto personu ģimenes locekļiem, tiks piemērota netieši, atmaksājot samaksāto nodokli.
Ar likumprojektu tiek paredzēts precizēt PVN likuma 50.pantu, pirmajā daļā svītrojot atsauci uz Latvijā reģistrētām diplomātiskajām un konsulārajām pārstāvniecībām un septīto daļu papildinot ar atsauci uz Latvijā reģistrētām diplomātiskajām un konsulārajām pārstāvniecībām.
PVN 0 procentu likmes piemērošanas kārtība diplomātiskajiem un konsulārajiem aģentiem, administratīvi tehniskajam personālam, kā arī minēto personu ģimenes locekļiem ar šo likumprojektu netiek mainīta. Arī turpmāk PVN 0 procentu likme preču piegādēm un pakalpojumiem, kas paredzēti diplomātiskajiem un konsulārajiem aģentiem, administratīvi tehniskajam personālam, kā arī minēto personu ģimenes locekļiem, tiks piemērota netieši, atmaksājot samaksāto nodokli.
Problēmas apraksts
7. PVN 0 procentu likmes piemērošana preču eksportam humānās palīdzības un labdarības ietvaros
Ņemot vērā, ka tikai Ukrainas civiliedzīvotāju atbalsta likumā ir tieši pārņemta Direktīvas 2006/112/EK 146.panta 1.punkta "c" apakšpunkta norma, tiesiskās noteiktības dēļ to ir nepieciešams iekļaut arī PVN likuma regulējumā, attiecinot uz visiem gadījumiem, kad tiek eksportētas preces no ES teritorijas humānās palīdzības un labdarības ietvaros.
Ņemot vērā, ka tikai Ukrainas civiliedzīvotāju atbalsta likumā ir tieši pārņemta Direktīvas 2006/112/EK 146.panta 1.punkta "c" apakšpunkta norma, tiesiskās noteiktības dēļ to ir nepieciešams iekļaut arī PVN likuma regulējumā, attiecinot uz visiem gadījumiem, kad tiek eksportētas preces no ES teritorijas humānās palīdzības un labdarības ietvaros.
Risinājuma apraksts
Pēc analoģijas ar Ukrainas civiliedzīvotāju atbalsta likumā noteikto PVN likuma 43.pants tiek papildināts ar astoto daļu, kur ir noteikts, ka PVN 0 procentu likmi piemēro tādu preču piegādēm, kas uz līguma pamata tiek bez maksas piegādātas sabiedriskā labuma organizācijām Latvijā vai nodotas tālāk citas ES dalībvalsts atzītai struktūrai, kas šīs preces eksportē no ES teritorijas humānās palīdzības un labdarības ietvaros. Kā attaisnojuma dokuments šādiem darījumiem var kalpot gan savstarpēji noslēgts līgums, gan preču nodošanas - pieņemšanas akts vai cits pēc būtības līdzīgs dokuments.
Problēmas apraksts
8. Nosacījums fiskālā pārstāvja reģistrācijai VID PVN maksātāju reģistrā
Saskaņā ar PVN likuma 65.panta pirmās daļas 4.punktu reģistrētam PVN maksātājam, kas vēlas reģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā kā fiskālais pārstāvis, nodokļu jomu regulējošos normatīvajos aktos noteiktajos termiņos jāsniedz VID nodokļu un informatīvās deklarācijas un VID noteiktajā termiņā pieprasītā papildu informācija, kas nepieciešama valsts budžetā maksājamās PVN summas vai PVN pārmaksas noteikšanai. Šobrīd PVN likums nenosaka laika periodu, par kuru tas būtu iesniedzams, kā rezultātā faktiski jāvērtē nodokļu un informatīvo deklarāciju un VID pieprasītās papildu informācijas iesniegšana noteiktajos termiņos visā PVN maksātāja pastāvēšanas laikā. Kā arī nav noteikts, ka noteiktajā termiņā būtu iesniedzams arī gada pārskats, kā tas ir attiecībā uz VID atļaujas piešķiršanu, lai piemērotu īpašo PVN režīmu preču importa darījumos.
Tāpat nav paredzēts tolerances līmenis, ka būtu pieļaujams iepriekšējos 12 mēnešos vienas nodokļu informatīvās deklarācijas vai gada pārskata iesniegšanas kavējums.
Saskaņā ar PVN likuma 65.panta pirmās daļas 4.punktu reģistrētam PVN maksātājam, kas vēlas reģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā kā fiskālais pārstāvis, nodokļu jomu regulējošos normatīvajos aktos noteiktajos termiņos jāsniedz VID nodokļu un informatīvās deklarācijas un VID noteiktajā termiņā pieprasītā papildu informācija, kas nepieciešama valsts budžetā maksājamās PVN summas vai PVN pārmaksas noteikšanai. Šobrīd PVN likums nenosaka laika periodu, par kuru tas būtu iesniedzams, kā rezultātā faktiski jāvērtē nodokļu un informatīvo deklarāciju un VID pieprasītās papildu informācijas iesniegšana noteiktajos termiņos visā PVN maksātāja pastāvēšanas laikā. Kā arī nav noteikts, ka noteiktajā termiņā būtu iesniedzams arī gada pārskats, kā tas ir attiecībā uz VID atļaujas piešķiršanu, lai piemērotu īpašo PVN režīmu preču importa darījumos.
Tāpat nav paredzēts tolerances līmenis, ka būtu pieļaujams iepriekšējos 12 mēnešos vienas nodokļu informatīvās deklarācijas vai gada pārskata iesniegšanas kavējums.
Risinājuma apraksts
PVN likuma 65.panta pirmās daļas 4.punkta regulējums precizēts, skaidri nosakot, ka reģistrētu PVN maksātāju reģistrē VID PVN maksātāju reģistrā kā fiskālo pārstāvi, ja tas iepriekšējos 12 mēnešos nodokļu jomu regulējošos normatīvajos aktos noteiktajos termiņos sniedzis VID nodokļu un informatīvās deklarācijas un gada pārskatu, kā arī VID noteiktajā termiņā rakstveida sniedzis pieprasīto papildu informāciju, kas nepieciešama valsts budžetā maksājamās PVN summas vai PVN pārmaksas noteikšanai, vai iepriekšējos 12 mēnešos reģistrēta PVN maksātāja vienas nodokļu vai informatīvās deklarācijas vai gada pārskata nodokļu jomu regulējošos normatīvajos aktos noteiktais iesniegšanas termiņa kavējums nepārsniedz piecas kalendāra dienas.
Problēmas apraksts
9. Nosacījums VID atļaujas īpašā PVN režīma preču importa darījumos saņemšanai
Saskaņā ar pašreizējo PVN likuma 85.panta ceturtās daļas 5.punkta regulējumu, ja kaut viena informatīvā deklarācija iesniegta ar vienas dienas kavējumu, VID jāpieņem lēmums nepiešķirt atļauju īpašā PVN režīma preču importa darījumos piemērošanai.
Saskaņā ar pašreizējo PVN likuma 85.panta ceturtās daļas 5.punkta regulējumu, ja kaut viena informatīvā deklarācija iesniegta ar vienas dienas kavējumu, VID jāpieņem lēmums nepiešķirt atļauju īpašā PVN režīma preču importa darījumos piemērošanai.
Risinājuma apraksts
PVN likuma 85. panta ceturtās daļas 5.punkts precizēts, to papildinot ar nosacījumu, ka VID atļauju īpašā PVN režīma preču importa darījumos piemērošanai ir tiesīgs piešķirt gadījumā, ja iepriekšējos 12 mēnešos reģistrēts PVN maksātājs ir kavējis vienas nodokļu vai informatīvās deklarācijas vai gada pārskata iesniegšanu nodokļu jomu regulējošos normatīvajos aktos noteiktajos termiņos līdz piecām kalendāra dienām.
Problēmas apraksts
10. Īpašs PVN piemērošanas režīms darījumos ar lietotām mantām, mākslas darbiem, kolekciju priekšmetiem un senlietām
Saskaņā ar PVN likuma 138.panta ceturto daļu lietotu mantu, mākslas darbu, kolekciju priekšmetu un senlietu pārdevējs (turpmāk - pārdevējs) ir persona, kura iekšzemē vai no citas dalībvalsts piegādā vai nodod tirgotājam pārdošanai lietotas mantas, mākslas darbus, kolekciju priekšmetus un senlietas un kura atbilst vismaz vienam no šādiem nosacījumiem:
1) nav PVN maksātājs;
2) veic tikai tādus darījumus, kas nav apliekami ar PVN saskaņā ar PVN likuma 52.panta pirmo daļu (no PVN atbrīvoti darījumi) vai attiecīgajiem citas ES dalībvalsts tiesību aktiem;
3) piegādā vai nodod pārdošanai tirgotājam lietotus pamatlīdzekļus un ir nereģistrēts PVN maksātājs vai arī citas dalībvalsts nereģistrēts PVN maksātājs saskaņā ar citas ES dalībvalsts tiesību aktiem;
4) ir tirgotājs, kas preču piegādei piemēro īpašo PVN piemērošanas režīmu saskaņā ar šo pantu vai attiecīgajiem citas dalībvalsts tiesību aktiem.
Respektīvi, ja pārdevējs neatbilst kādam no minētajiem kritērijiem, tirgotājam nav tiesību piemērot īpašo PVN piemērošanas režīmu.
Atbilstoši Direktīvas 2006/112/EK 314.panta “b” apakšpunktam, kas pārņemts ar PVN likuma 138.panta ceturtās daļas 2.punktu, peļņas daļas režīms (īpašais PVN piemērošanas režīms) attiecas uz tādām preču piegādēm, ko veic tirgotājs, kas tirgo lietotās preces, mākslas darbus, kolekciju priekšmetus un senlietas, ja šīs preces Kopienas robežās tam piegādājis cits PVN maksātājs, ciktāl šā cita PVN maksātāja preču piegādes ir atbrīvotas no PVN saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 136.pantu. Savukārt Direktīvas 2006/112/EK 136.pantā ir noteikts, ka dalībvalsts atbrīvo no PVN preču piegādes, ko pilnībā izmanto no PVN atbrīvotajiem darījumiem un priekšnodoklis par tām netika atskaitīts, kā arī tādas preču piegādes, par kurām nebija atskaitīts priekšnodoklis, jo tās nebija saistītas ar PVN maksātāja saimniecisko darbību, piemēram, luksusa, izpriecu un izklaides izdevumi.
Vēsturiski PVN likuma 138.panta ceturtās daļas 2.punkts nebija burtiski pārņemts no PVN direktīvas regulējuma, tomēr ar PVN likuma regulējumu ir mēģināts panākt, lai tiktu sasniegts Direktīvas 2006/112/EK normas mērķis, proti, pārdevējs, kurš pārdodot vai nodod tirgotājam pārdošanai lietotas mantas, mākslas darbus, kolekciju priekšmetus un senlietas, nepiemēro šim darījumam PVN. Tomēr laika gaitā tika konstatēts, ka PVN likuma 138.panta ceturtās daļas 2.punktā esošais regulējums varētu liegt iespēju piemērot īpašo PVN piemērošanas režīmu atsevišķās situācijās, piemēram, gadījumos, kad par attiecīgām precēm pārdevējs, neatskaitīja priekšnodokli, jo tās bija paredzētas citiem mērķiem, nevis ar PVN apliekamo darījumu nodrošināšanai. Minētais ir attiecināms arī uz situāciju, kad auto tirgotājs, pārdodot no reģistrēta PVN maksātāja iegādātu reprezentatīvo auto, nevarēja piemērot šim darījumam īpašo PVN piemērošanas režīmu un PVN bija piemērojams visai auto pārdošanas vērtībai.
Saskaņā ar PVN likuma 138.panta ceturto daļu lietotu mantu, mākslas darbu, kolekciju priekšmetu un senlietu pārdevējs (turpmāk - pārdevējs) ir persona, kura iekšzemē vai no citas dalībvalsts piegādā vai nodod tirgotājam pārdošanai lietotas mantas, mākslas darbus, kolekciju priekšmetus un senlietas un kura atbilst vismaz vienam no šādiem nosacījumiem:
1) nav PVN maksātājs;
2) veic tikai tādus darījumus, kas nav apliekami ar PVN saskaņā ar PVN likuma 52.panta pirmo daļu (no PVN atbrīvoti darījumi) vai attiecīgajiem citas ES dalībvalsts tiesību aktiem;
3) piegādā vai nodod pārdošanai tirgotājam lietotus pamatlīdzekļus un ir nereģistrēts PVN maksātājs vai arī citas dalībvalsts nereģistrēts PVN maksātājs saskaņā ar citas ES dalībvalsts tiesību aktiem;
4) ir tirgotājs, kas preču piegādei piemēro īpašo PVN piemērošanas režīmu saskaņā ar šo pantu vai attiecīgajiem citas dalībvalsts tiesību aktiem.
Respektīvi, ja pārdevējs neatbilst kādam no minētajiem kritērijiem, tirgotājam nav tiesību piemērot īpašo PVN piemērošanas režīmu.
Atbilstoši Direktīvas 2006/112/EK 314.panta “b” apakšpunktam, kas pārņemts ar PVN likuma 138.panta ceturtās daļas 2.punktu, peļņas daļas režīms (īpašais PVN piemērošanas režīms) attiecas uz tādām preču piegādēm, ko veic tirgotājs, kas tirgo lietotās preces, mākslas darbus, kolekciju priekšmetus un senlietas, ja šīs preces Kopienas robežās tam piegādājis cits PVN maksātājs, ciktāl šā cita PVN maksātāja preču piegādes ir atbrīvotas no PVN saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 136.pantu. Savukārt Direktīvas 2006/112/EK 136.pantā ir noteikts, ka dalībvalsts atbrīvo no PVN preču piegādes, ko pilnībā izmanto no PVN atbrīvotajiem darījumiem un priekšnodoklis par tām netika atskaitīts, kā arī tādas preču piegādes, par kurām nebija atskaitīts priekšnodoklis, jo tās nebija saistītas ar PVN maksātāja saimniecisko darbību, piemēram, luksusa, izpriecu un izklaides izdevumi.
Vēsturiski PVN likuma 138.panta ceturtās daļas 2.punkts nebija burtiski pārņemts no PVN direktīvas regulējuma, tomēr ar PVN likuma regulējumu ir mēģināts panākt, lai tiktu sasniegts Direktīvas 2006/112/EK normas mērķis, proti, pārdevējs, kurš pārdodot vai nodod tirgotājam pārdošanai lietotas mantas, mākslas darbus, kolekciju priekšmetus un senlietas, nepiemēro šim darījumam PVN. Tomēr laika gaitā tika konstatēts, ka PVN likuma 138.panta ceturtās daļas 2.punktā esošais regulējums varētu liegt iespēju piemērot īpašo PVN piemērošanas režīmu atsevišķās situācijās, piemēram, gadījumos, kad par attiecīgām precēm pārdevējs, neatskaitīja priekšnodokli, jo tās bija paredzētas citiem mērķiem, nevis ar PVN apliekamo darījumu nodrošināšanai. Minētais ir attiecināms arī uz situāciju, kad auto tirgotājs, pārdodot no reģistrēta PVN maksātāja iegādātu reprezentatīvo auto, nevarēja piemērot šim darījumam īpašo PVN piemērošanas režīmu un PVN bija piemērojams visai auto pārdošanas vērtībai.
Risinājuma apraksts
Ņemot vērā, ka PVN likuma 138.panta ceturtās daļas 2.punkts nebija burtiski pārņemts no Direktīvas 2006/112/EK regulējuma, ir nepieciešams tā tekstu maksimāli tuvināt šīs direktīvas teksta redakcijai. Tādējādi minētā tiesību norma ir jāizsaka jaunā redakcijā, paredzot, ka viens no kritērijiem, lai persona tiktu uzskatīta par pārdevēju, kurš piegādā vai nodod tirgotājam pārdošanai lietotas mantas, mākslas darbus, kolekciju priekšmetus un senlietas, ir nosacījums, ka pārdevējs ir cits PVN maksātājs, ciktāl šā PVN maksātāja veiktā preču piegāde nav apliekama ar PVN saskaņā ar šā likuma 52.panta trešo vai 3.1 daļu vai attiecīgajiem citas dalībvalsts tiesību aktiem. Proti, pārdevējs tirgotājam veic preču piegādi, ko neapliek ar PVN, jo par tām nav atskaitīts priekšnodoklis un tās izmantotas no PVN atbrīvotu darījumu nodrošināšanai vai paredzētas citiem mērķiem nekā ar PVN apliekamo darījumu nodrošināšanai (tai skaitā luksusa preces, personāla privātajām vajadzībām un izklaidei). Minētais ir attiecināms arī uz gadījumiem, kad priekšnodoklis netika atskaitīts par reprezentatīva auto iegādi.
Problēmas apraksts
11. Reprezentatīvie automobiļi
2023.gada 7.decembrī tika pieņemti grozījumi PVN likumā, ar kuriem tika grozīts PVN likuma 100.panta 1.1 daļas 2.punkts, nosakot, ka priekšnodokļa atskaitīšanas ierobežojums pilnā apmērā ir attiecināms tikai uz reprezentatīvā automobiļa izmaksām, kas rodas 60 mēnešu periodā, skaitot no brīža, kad automašīna ir reģistrēta personas īpašumā vai turējumā. Pēc minētā 60 mēnešu perioda PVN maksātājam, ir tiesības atskaitīt priekšnodokli 50 procentu apmērā par izmaksām, kas saistītas ar reprezentatīvā automobiļa uzturēšanu.
Atbilstoši spēkā esošai PVN likuma 100.panta otrās daļas redakcijai tajā ir atsauce uz šā panta 1.1 daļas 1.punktā minētajām automašīnām, tas ir, reprezentatīvajiem automobiļiem. Rezultātā varētu rasties minēto tiesību normu dažādas interpretācijas iespējas, proti, ka pēc 60 mēnešu periodā, skaitot no brīža, kad automašīna ir reģistrēta personas īpašumā vai turējumā, priekšnodoklis nav atskaitāms 50 procentu, bet gan pilnā apmērā. Šāda interpretācija nav atbilstoša attiecīgā regulējuma mērķim un būtībai, līdz ar to ir nepieciešams redakcionāli precizēt PVN likuma 100.panta otro daļu.
2023.gada 7.decembrī tika pieņemti grozījumi PVN likumā, ar kuriem tika grozīts PVN likuma 100.panta 1.1 daļas 2.punkts, nosakot, ka priekšnodokļa atskaitīšanas ierobežojums pilnā apmērā ir attiecināms tikai uz reprezentatīvā automobiļa izmaksām, kas rodas 60 mēnešu periodā, skaitot no brīža, kad automašīna ir reģistrēta personas īpašumā vai turējumā. Pēc minētā 60 mēnešu perioda PVN maksātājam, ir tiesības atskaitīt priekšnodokli 50 procentu apmērā par izmaksām, kas saistītas ar reprezentatīvā automobiļa uzturēšanu.
Atbilstoši spēkā esošai PVN likuma 100.panta otrās daļas redakcijai tajā ir atsauce uz šā panta 1.1 daļas 1.punktā minētajām automašīnām, tas ir, reprezentatīvajiem automobiļiem. Rezultātā varētu rasties minēto tiesību normu dažādas interpretācijas iespējas, proti, ka pēc 60 mēnešu periodā, skaitot no brīža, kad automašīna ir reģistrēta personas īpašumā vai turējumā, priekšnodoklis nav atskaitāms 50 procentu, bet gan pilnā apmērā. Šāda interpretācija nav atbilstoša attiecīgā regulējuma mērķim un būtībai, līdz ar to ir nepieciešams redakcionāli precizēt PVN likuma 100.panta otro daļu.
Risinājuma apraksts
PVN likuma 100.panta otrā daļa būtu izsakāma jaunā redakcijā, tādējādi paredzot, ka priekšnodokļa atskaitīšanas ierobežojums 50 procentu apmērā ir attiecināms arī uz reprezentatīvā automobiļa uzturēšanas izmaksām, kas rodas pēc 60 mēnešu periodā, skaitot no brīža, kad automašīna ir reģistrēta personas īpašumā vai turējumā. Grozījums ir redakcionāls un nemaina PVN praktisku piemērošanu.
Problēmas apraksts
12. Citas ES dalībvalsts PVN maksātāja tiesības nereģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā, ja tas veic darījumus ar pagaidu uzglabāšanā esošajām precēm
12.1. Ja citas ES dalībvalsts PVN maksātājs preču pagaidu uzglabāšanas vietā veic preču piegādes darījumus ar pagaidu uzglabāšanā esošajām precēm vai veic preču piegādes darījumus, tās pārvietojot no vienas preču uzglabāšanas vietas uz citu, tam rodas pienākums reģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā PVN nolūkam. Lai gan, ja citas ES dalībvalsts PVN maksātājs veic preču piegādes darījumus ar Savienības precēm vai ārpussavienības precēm muitas noliktavā vai brīvajā zonā, vai veic preču piegādes darījumus ar minētajām precēm, tās pārvietojot no muitas noliktavas vai brīvās zonas uz citu muitas noliktavu vai brīvo zonu, tad citas ES dalībvalsts ir tiesīgs nereģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā.
Ņemot vērā minēto, secināms, ka šobrīd pastāv atšķirīgi nosacījumi attiecībā uz citas ES dalībvalsts PVN maksātāja pienākumu reģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā, ja tas veic darījumus ar precēm, kuras nav izlaistas brīvam apgrozījumam un kurām piemērojami līdzīgi muitas jomas nosacījumi.
12.2. PVN likuma 61.panta trešajā daļā ir lietots muitas jomā lietotajai terminoloģijai neatbilstošs muitas procedūras apzīmējums.
12.1. Ja citas ES dalībvalsts PVN maksātājs preču pagaidu uzglabāšanas vietā veic preču piegādes darījumus ar pagaidu uzglabāšanā esošajām precēm vai veic preču piegādes darījumus, tās pārvietojot no vienas preču uzglabāšanas vietas uz citu, tam rodas pienākums reģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā PVN nolūkam. Lai gan, ja citas ES dalībvalsts PVN maksātājs veic preču piegādes darījumus ar Savienības precēm vai ārpussavienības precēm muitas noliktavā vai brīvajā zonā, vai veic preču piegādes darījumus ar minētajām precēm, tās pārvietojot no muitas noliktavas vai brīvās zonas uz citu muitas noliktavu vai brīvo zonu, tad citas ES dalībvalsts ir tiesīgs nereģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā.
Ņemot vērā minēto, secināms, ka šobrīd pastāv atšķirīgi nosacījumi attiecībā uz citas ES dalībvalsts PVN maksātāja pienākumu reģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā, ja tas veic darījumus ar precēm, kuras nav izlaistas brīvam apgrozījumam un kurām piemērojami līdzīgi muitas jomas nosacījumi.
12.2. PVN likuma 61.panta trešajā daļā ir lietots muitas jomā lietotajai terminoloģijai neatbilstošs muitas procedūras apzīmējums.
Risinājuma apraksts
Līdz ar to ir nepieciešams veikt grozījumus PVN likuma 61.panta otrajā un trešajā daļā, paplašinot citas ES dalībvalsts PVN maksātāja tiesības nereģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā arī uz gadījumiem, kad tas preču uzglabāšanas vietā veic preču piegādes darījumus ar pagaidu uzglabāšanā esošajām precēm vai veic preču piegādes darījumus, tās pārvietojot no vienas preču uzglabāšanas vietas uz citu.
Ar pagaidu uzglabāšanu PVN likuma izpratnē ir saprotama ārpussavienības preču pagaidu uzglabāšana muitas iestādes uzraudzībā laikposmā starp to uzrādīšanu muitas iestādei un muitas procedūras piemērošanu tām vai reeksportu, kā arī Savienības preču uzglabāšana pagaidu uzglabāšanas vietā, ja ir ekonomiska vajadzība un to ir atļāvusi muitas iestāde (lai gan šādas Savienības preces neuzskata par precēm pagaidu uzglabāšanā Savienības Muitas kodeksa izpratnē, t.i. par tām neiesniedz pagaidu uzglabāšanas deklarāciju).
Kā arī ir nepieciešams veikt redakcionālu labojumu PVN likuma 61.panta trešajā daļā, aizstājot pašreiz lietoto "preču izvešanas procedūru" ar muitas jomas terminoloģijai atbilstošu "preču eksporta procedūras" apzīmējumu.
Ar pagaidu uzglabāšanu PVN likuma izpratnē ir saprotama ārpussavienības preču pagaidu uzglabāšana muitas iestādes uzraudzībā laikposmā starp to uzrādīšanu muitas iestādei un muitas procedūras piemērošanu tām vai reeksportu, kā arī Savienības preču uzglabāšana pagaidu uzglabāšanas vietā, ja ir ekonomiska vajadzība un to ir atļāvusi muitas iestāde (lai gan šādas Savienības preces neuzskata par precēm pagaidu uzglabāšanā Savienības Muitas kodeksa izpratnē, t.i. par tām neiesniedz pagaidu uzglabāšanas deklarāciju).
Kā arī ir nepieciešams veikt redakcionālu labojumu PVN likuma 61.panta trešajā daļā, aizstājot pašreiz lietoto "preču izvešanas procedūru" ar muitas jomas terminoloģijai atbilstošu "preču eksporta procedūras" apzīmējumu.
Problēmas apraksts
13. Trešās valsts vai trešās teritorijas PVN maksātāja tiesības nereģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā, ja tas veic darījumus ar pagaidu uzglabāšanā esošajām precēm
Ja trešās valsts vai trešās teritorijas PVN maksātājs preču pagaidu uzglabāšanas vietā veic preču piegādes darījumus ar pagaidu uzglabāšanā esošajām precēm vai veic preču piegādes darījumus, tās pārvietojot no vienas preču uzglabāšanas vietas uz citu, tam rodas pienākums reģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā PVN nolūkam. Lai gan, ja trešās valsts vai trešās teritorijas PVN maksātājs veic preču piegādes darījumus ar Savienības precēm vai ārpussavienības precēm muitas noliktavā vai brīvajā zonā, vai veic preču piegādes darījumus ar minētajām precēm, tās pārvietojot no muitas noliktavas vai brīvās zonas uz citu muitas noliktavu vai brīvo zonu, tad trešās valsts vai trešās teritorijas PVN maksātājs ir tiesīgs nereģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā.
Ņemot vērā minēto, secināms, ka šobrīd pastāv atšķirīgi nosacījumi attiecībā uz trešās valsts vai trešās teritorijas PVN maksātāja pienākumu reģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā, ja tas veic darījumus ar precēm, kas nav izlaistas brīvam apgrozījumam un kurām piemērojami līdzīgi muitas jomas nosacījumi.
Ja trešās valsts vai trešās teritorijas PVN maksātājs preču pagaidu uzglabāšanas vietā veic preču piegādes darījumus ar pagaidu uzglabāšanā esošajām precēm vai veic preču piegādes darījumus, tās pārvietojot no vienas preču uzglabāšanas vietas uz citu, tam rodas pienākums reģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā PVN nolūkam. Lai gan, ja trešās valsts vai trešās teritorijas PVN maksātājs veic preču piegādes darījumus ar Savienības precēm vai ārpussavienības precēm muitas noliktavā vai brīvajā zonā, vai veic preču piegādes darījumus ar minētajām precēm, tās pārvietojot no muitas noliktavas vai brīvās zonas uz citu muitas noliktavu vai brīvo zonu, tad trešās valsts vai trešās teritorijas PVN maksātājs ir tiesīgs nereģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā.
Ņemot vērā minēto, secināms, ka šobrīd pastāv atšķirīgi nosacījumi attiecībā uz trešās valsts vai trešās teritorijas PVN maksātāja pienākumu reģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā, ja tas veic darījumus ar precēm, kas nav izlaistas brīvam apgrozījumam un kurām piemērojami līdzīgi muitas jomas nosacījumi.
Risinājuma apraksts
Līdz ar to ir nepieciešams veikt grozījumus PVN likuma 63.panta otrajā un trešajā daļā, paplašinot trešās valsts vai trešās teritorijas PVN maksātāja tiesības nereģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā arī uz gadījumiem, kad tas preču uzglabāšanas vietā veic preču piegādes darījumus ar pagaidu uzglabāšanā esošajām precēm vai veic preču piegādes darījumus, tās pārvietojot no vienas preču uzglabāšanas vietas uz citu.
Ar pagaidu uzglabāšanu PVN likuma izpratnē ir saprotama ārpussavienības preču pagaidu uzglabāšana muitas iestādes uzraudzībā laikposmā starp to uzrādīšanu muitas iestādei un muitas procedūras piemērošanu tām vai reeksportu, kā arī Savienības preču uzglabāšana pagaidu uzglabāšanas vietā, ja ir ekonomiska vajadzība un to ir atļāvusi muitas iestāde (lai gan šādas Savienības preces neuzskata par precēm pagaidu uzglabāšanā Savienības Muitas kodeksa izpratnē, t.i. par tām neiesniedz pagaidu uzglabāšanas deklarāciju).
Ar likumprojektu tiek paredzēts izteikt PVN likuma 63.panta otro un trešo daļu jaunā redakcijā.
Ar pagaidu uzglabāšanu PVN likuma izpratnē ir saprotama ārpussavienības preču pagaidu uzglabāšana muitas iestādes uzraudzībā laikposmā starp to uzrādīšanu muitas iestādei un muitas procedūras piemērošanu tām vai reeksportu, kā arī Savienības preču uzglabāšana pagaidu uzglabāšanas vietā, ja ir ekonomiska vajadzība un to ir atļāvusi muitas iestāde (lai gan šādas Savienības preces neuzskata par precēm pagaidu uzglabāšanā Savienības Muitas kodeksa izpratnē, t.i. par tām neiesniedz pagaidu uzglabāšanas deklarāciju).
Ar likumprojektu tiek paredzēts izteikt PVN likuma 63.panta otro un trešo daļu jaunā redakcijā.
Problēmas apraksts
14. Tehniskie precizējumi
Ar 2023. gada 1. janvāri stājās spēkā Pašvaldību likums un likums “Par pašvaldībām” zaudējis spēku.
Ar 2023. gada 1. janvāri stājās spēkā Pašvaldību likums un likums “Par pašvaldībām” zaudējis spēku.
Risinājuma apraksts
Ar likumprojektu precizēta PVN likuma 52. panta pirmās daļas 15. punktā atsauce uz likumu “Par pašvaldībām”, aizstājot to ar atsauci uz Pašvaldību likumu.
Problēmas apraksts
Saskaņā ar PVN likuma 42. panta sešpadsmito daļu PVN samazinātā likme piecu procentu apmērā aizstāta ar PVN samazināto likmi 12 procentu apmērā.
Risinājuma apraksts
PVN likuma pielikuma nosaukumā ir svītrojama atsauce uz PVN samazināto likmi piecu procentu apmērā.
Vai ir izvērtēti alternatīvie risinājumi?
Nē
Vai ir izvērtēts prasību un izmaksu samērīgums pret ieguvumiem?
Nē
1.4. Izvērtējumi/pētījumi, kas pamato TA nepieciešamību
1.5. Pēcpārbaudes (ex-post) izvērtējums
Vai tiks veikts?
Nē
1.6. Cita informācija
-
2. Tiesību akta projekta ietekmējamās sabiedrības grupas, ietekme uz tautsaimniecības attīstību un administratīvo slogu
Vai projekts skar šo jomu?
Jā
2.1. Sabiedrības grupas, kuras tiesiskais regulējums ietekmē, vai varētu ietekmēt
Fiziskās personas
Nē
Juridiskās personas
- PVN maksātāji, kas bez maksas piegādā preces sabiedriskā labuma organizācijām Latvijā ar mērķi tās eksportē ārpus ES teritorijas humānās palīdzības un labdarības ietvaros
- Nereģistrēti PVN maksātāji, kuru reģistrācijas slieksnis nepārsniedz 50 000 euro
- Citas ES dalībvalsts PVN maksātāji, kas veic ar PVN apliekamus darījumus iekšzemē un kas izvēlas iespēju nereģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā
- Lietotu mantu, mākslas darbu, kolekciju priekšmetu un senlietu pārdevēji, kas piemēro īpašo PVN piemērošanas režīmu
- PVN maksātāji, kas sniedz pakalpojumus, kas saistīti ar virtuālajiem kultūras, mākslas, sporta, zinātnes, izglītības, izklaides vai citiem līdzīga rakstura pasākumiem
- Iekšzemes PVN maksātāji, kas vēlas piemērot MVU atbrīvojumu citā ES dalībvalstī
- PVN maksātāji, kas sniedz elektronisko sakaru, apraides un elektroniski sniegtos pakalpojumus
- PVN maksātāji, kas vēlas saņemt VID atļauju īpašajam PVN režīmam preču importa darījumos
- Pirmsskolas izglītības iestādes
- Latvijas Republikā reģistrētas trešo valstu diplomātiskās un konsulārās pārstāvniecības
- Latvijas Republikā reģistrētas citu ES dalībvalstu diplomātiskās un konsulārās pārstāvniecības
- Latvijas Republikas Nacionālie bruņotie spēki
- Reģistrēti PVN maksātāji, kas vēlas reģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā kā fiskālais pārstāvis
- PVN maksātāji, kas veic preču iegādi vai piegādi citā ES dalībvalstī Latvijas Republikas Nacionālo bruņoto spēku vajadzībām (tai skaitā pavadošā civilā personāla vajadzībām) un vēlāk preces nosūta vai transportē uz Latviju
- Trešās valsts vai trešās teritorijas PVN maksātāji, kas preču pagaidu uzglabāšanas vietā veic preču piegādes darījumus ar pagaidu uzglabāšanā esošajām precēm vai preču piegādes darījumus, tās pārvietojot no vienas preču pagaidu uzglabāšanas vietas uz citu
- Iestādes, kas sniedz tādus ar medicīnu saistītus pakalpojumus kā pacienta transportēšana ar transportlīdzekli, kas speciāli aprīkots ar medicīniskām ierīcēm
- Citas ES dalībvalsts PVN maksātāji, kas preču pagaidu uzglabāšanas vietā veic preču piegādes darījumus ar pagaidu uzglabāšanā esošajām precēm vai preču piegādes darījumus, tās pārvietojot no vienas preču pagaidu uzglabāšanas vietas uz citu
Ietekmes apraksts
Nereģistrētiem PVN maksātāji, kuru PVN reģistrācijas slieksnis nepārsniedz 50 000 euro, būs jāpārskata savi darījumi, jo mainās PVN reģistrācijas sliekšņa 50 000 euro aprēķināšanas periods no iepriekšējiem 12 mēnešiem uz kalendāra gadu, kā reģistrācijas slieksnī iekļaujamo darījumu struktūra. Tāpat būs pozitīva ietekme uz MVU, jo, kalendāra gada laikā pārsniedzot 50 000 euro reģistrācijas slieksni ne vairāk kā par 5 000 euro, tiem būs tiesības līdz gada beigām vēl nereģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā un nemaksāt PVN.
Likumprojekts pozitīvi ietekmēs iekšzemes PVN maksātājus, kas vēlas piemērot MVU atbrīvojumu citā ES dalībvalstī, jo viņiem, veicot ar PVN apliekamus darījumus citā ES dalībvalstī, būs vienlīdzīgas tiesības ar citas dalībvalsts PVN maksātājiem piemērot MVU atbrīvojumu. Tas pats attiecas arī uz citas ES dalībvalsts PVN maksātājiem, kas veic ar PVN apliekamus darījumus iekšzemē un kas izvēlas iespēju nereģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā.
Lietotu mantu, mākslas darbu, kolekciju priekšmetu un senlietu pārdevējiem tiek paplašināta iespēja piemērot īpašo PVN piemērošanas režīmu.
PVN maksātājiem, kas sniedz pakalpojumus, kas saistīti ar virtuālajiem kultūras, mākslas, sporta, zinātnes, izglītības, izklaides vai citiem līdzīga rakstura pasākumiem mainās pakalpojumu sniegšanas vieta, jo PVN ir piemērojams valstī, kura atrodas pakalpojuma saņēmēji, nevis valstī kur notiek pasākums, ja klātienes pasākums, vienlaikus tiek translēts tiešsaistē.
PVN maksātājiem, kas bez maksas piegādā preces sabiedriskā labuma organizācijām Latvijā ar mērķi tās eksportēt ārpus ES teritorijas humānās palīdzības un labdarības ietvaros, tiek radīta tiesiskā noteiktība attiecībā uz viņu veiktajām preču piegādēm.
PVN maksātājiem, kas sniedz elektronisko sakaru, apraides un elektroniski sniegtos pakalpojumus, šo pakalpojumu sniegšanas vieta būs jānosaka pēc vispārējiem PVN noteikumiem.
Reģistrētiem PVN maksātājiem, ievērojot PVN likuma nosacījumus, būs iespēja reģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā kā fiskālam pārstāvim, arī tad, ja iepriekšējos 12 mēnešos reģistrēta PVN maksātāja vienas nodokļu vai informatīvās deklarācijas vai gada pārskata nodokļu jomu regulējošos normatīvajos aktos noteiktais iesniegšanas termiņa kavējums nepārsniedza piecas kalendāra dienas.
PVN maksātājiem, ievērojot PVN likuma nosacījumus, būs iespēja saņemt VID atļauju īpašajam PVN režīmam preču importa darījumos, arī tad, ja iepriekšējos 12 mēnešos reģistrēta PVN maksātāja vienas nodokļu vai informatīvās deklarācijas vai gada pārskata nodokļu jomu regulējošos normatīvajos aktos noteiktais iesniegšanas termiņa kavējums nepārsniedza piecas kalendāra dienas.
Pirmsskolas izglītības iestādes varēs neaplikt ar PVN ar bērnu uzturēšanās un pirmsskolas izglītības pakalpojumu cieši saistīto pakalpojumu, ja to sniegs pati pirmsskolas izglītības iestāde.
Iestādēm, kas sniedz pacienta transportēšanu ar transportlīdzekli, kas speciāli aprīkots ar medicīniskām ierīcēm, tiek radīta tiesiskā noteiktība attiecībā uz normatīviem aktiem veselības jomā.
Latvijas Republikā reģistrētām trešo valstu diplomātiskajām un konsulārajām pārstāvniecībām tiek radīta tiesiskā noteiktība saņemt preces un pakalpojumus ar PVN 0 procentu likmi vienkāršotā procedūrā.
Latvijas Republikā reģistrētām citu ES dalībvalstu diplomātiskajām un konsulārajām pārstāvniecībām tiek radīta tiesiskā noteiktība saņemt preces un pakalpojumus ar PVN 0 procentu likmi vienkāršotā procedūrā.
PVN maksātājiem, kuri veic preču iegādi vai piegādi citā ES dalībvalstī Latvijas Republikas Nacionālo bruņoto spēku vajadzībām (tai skaitā pavadošā civilā personāla vajadzībām) un vēlāk preces nosūta vai transportē uz Latviju, tiek radīta tiesiskā noteiktība PVN apliekamā darījuma - preču iegādes noteikšanā.
Latvijas Republikas Nacionālajiem bruņotajiem spēkiem tiek radīta tiesiskā noteiktība attiecībā uz PVN piemērošanu situācijās, kad tie iegādājās citā ES dalībvalstī preces savām vajadzībām (tai skaitā pavadošā civilā personāla vajadzībām) un vēlāk preces nosūtīja vai transportēja uz Latviju.
Citas ES dalībvalsts PVN maksātājiem tiek radīta tiesiskā noteiktība, nostiprinot tiesības nereģistrēties VID PVN reģistrā, ja tas preču pagaidu uzglabāšanas vietā veic preču piegādes darījumus ar pagaidu uzglabāšanā esošajām precēm vai preču piegādes darījumus, preces pārvietojot no vienas preču pagaidu uzglabāšanas vietas uz citu.
Trešās valsts vai trešās teritorijas PVN maksātājiem tiek radīta tiesiskā noteiktība, nostiprinot tiesības nereģistrēties VID PVN reģistrā, ja tas preču pagaidu uzglabāšanas vietā veic preču piegādes darījumus ar pagaidu uzglabāšanā esošajām precēm vai preču piegādes darījumus, preces pārvietojot no vienas preču pagaidu uzglabāšanas vietas uz citu.
Likumprojekts pozitīvi ietekmēs iekšzemes PVN maksātājus, kas vēlas piemērot MVU atbrīvojumu citā ES dalībvalstī, jo viņiem, veicot ar PVN apliekamus darījumus citā ES dalībvalstī, būs vienlīdzīgas tiesības ar citas dalībvalsts PVN maksātājiem piemērot MVU atbrīvojumu. Tas pats attiecas arī uz citas ES dalībvalsts PVN maksātājiem, kas veic ar PVN apliekamus darījumus iekšzemē un kas izvēlas iespēju nereģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā.
Lietotu mantu, mākslas darbu, kolekciju priekšmetu un senlietu pārdevējiem tiek paplašināta iespēja piemērot īpašo PVN piemērošanas režīmu.
PVN maksātājiem, kas sniedz pakalpojumus, kas saistīti ar virtuālajiem kultūras, mākslas, sporta, zinātnes, izglītības, izklaides vai citiem līdzīga rakstura pasākumiem mainās pakalpojumu sniegšanas vieta, jo PVN ir piemērojams valstī, kura atrodas pakalpojuma saņēmēji, nevis valstī kur notiek pasākums, ja klātienes pasākums, vienlaikus tiek translēts tiešsaistē.
PVN maksātājiem, kas bez maksas piegādā preces sabiedriskā labuma organizācijām Latvijā ar mērķi tās eksportēt ārpus ES teritorijas humānās palīdzības un labdarības ietvaros, tiek radīta tiesiskā noteiktība attiecībā uz viņu veiktajām preču piegādēm.
PVN maksātājiem, kas sniedz elektronisko sakaru, apraides un elektroniski sniegtos pakalpojumus, šo pakalpojumu sniegšanas vieta būs jānosaka pēc vispārējiem PVN noteikumiem.
Reģistrētiem PVN maksātājiem, ievērojot PVN likuma nosacījumus, būs iespēja reģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā kā fiskālam pārstāvim, arī tad, ja iepriekšējos 12 mēnešos reģistrēta PVN maksātāja vienas nodokļu vai informatīvās deklarācijas vai gada pārskata nodokļu jomu regulējošos normatīvajos aktos noteiktais iesniegšanas termiņa kavējums nepārsniedza piecas kalendāra dienas.
PVN maksātājiem, ievērojot PVN likuma nosacījumus, būs iespēja saņemt VID atļauju īpašajam PVN režīmam preču importa darījumos, arī tad, ja iepriekšējos 12 mēnešos reģistrēta PVN maksātāja vienas nodokļu vai informatīvās deklarācijas vai gada pārskata nodokļu jomu regulējošos normatīvajos aktos noteiktais iesniegšanas termiņa kavējums nepārsniedza piecas kalendāra dienas.
Pirmsskolas izglītības iestādes varēs neaplikt ar PVN ar bērnu uzturēšanās un pirmsskolas izglītības pakalpojumu cieši saistīto pakalpojumu, ja to sniegs pati pirmsskolas izglītības iestāde.
Iestādēm, kas sniedz pacienta transportēšanu ar transportlīdzekli, kas speciāli aprīkots ar medicīniskām ierīcēm, tiek radīta tiesiskā noteiktība attiecībā uz normatīviem aktiem veselības jomā.
Latvijas Republikā reģistrētām trešo valstu diplomātiskajām un konsulārajām pārstāvniecībām tiek radīta tiesiskā noteiktība saņemt preces un pakalpojumus ar PVN 0 procentu likmi vienkāršotā procedūrā.
Latvijas Republikā reģistrētām citu ES dalībvalstu diplomātiskajām un konsulārajām pārstāvniecībām tiek radīta tiesiskā noteiktība saņemt preces un pakalpojumus ar PVN 0 procentu likmi vienkāršotā procedūrā.
PVN maksātājiem, kuri veic preču iegādi vai piegādi citā ES dalībvalstī Latvijas Republikas Nacionālo bruņoto spēku vajadzībām (tai skaitā pavadošā civilā personāla vajadzībām) un vēlāk preces nosūta vai transportē uz Latviju, tiek radīta tiesiskā noteiktība PVN apliekamā darījuma - preču iegādes noteikšanā.
Latvijas Republikas Nacionālajiem bruņotajiem spēkiem tiek radīta tiesiskā noteiktība attiecībā uz PVN piemērošanu situācijās, kad tie iegādājās citā ES dalībvalstī preces savām vajadzībām (tai skaitā pavadošā civilā personāla vajadzībām) un vēlāk preces nosūtīja vai transportēja uz Latviju.
Citas ES dalībvalsts PVN maksātājiem tiek radīta tiesiskā noteiktība, nostiprinot tiesības nereģistrēties VID PVN reģistrā, ja tas preču pagaidu uzglabāšanas vietā veic preču piegādes darījumus ar pagaidu uzglabāšanā esošajām precēm vai preču piegādes darījumus, preces pārvietojot no vienas preču pagaidu uzglabāšanas vietas uz citu.
Trešās valsts vai trešās teritorijas PVN maksātājiem tiek radīta tiesiskā noteiktība, nostiprinot tiesības nereģistrēties VID PVN reģistrā, ja tas preču pagaidu uzglabāšanas vietā veic preču piegādes darījumus ar pagaidu uzglabāšanā esošajām precēm vai preču piegādes darījumus, preces pārvietojot no vienas preču pagaidu uzglabāšanas vietas uz citu.
2.2. Tiesiskā regulējuma ietekme uz tautsaimniecību
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
2.3. Administratīvo izmaksu monetārs novērtējums
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
2.4. Atbilstības izmaksu monetārs novērtējums
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
3. Tiesību akta projekta ietekme uz valsts budžetu un pašvaldību budžetiem
Vai projekts skar šo jomu?
Jā
Rādītājs
2024
saskaņā ar valsts budžetu kārtējam gadam
izmaiņas kārtējā gadā, salīdzinot ar valsts budžetu kārtējam gadam
Turpmākie trīs gadi (euro)
2025
2026
2027
saskaņā ar vidēja termiņa budžeta ietvaru
izmaiņas, salīdzinot ar vidēja termiņa budžeta ietvaru
saskaņā ar vidēja termiņa budžeta ietvaru
izmaiņas, salīdzinot ar vidēja termiņa budžeta ietvaru
izmaiņas, salīdzinot ar vidēja termiņa budžeta ietvaru
1
2
3
4
5
6
7
8
1. Budžeta ieņēmumi
1 982 004
0
158 560
0
158 560
0
0
1.1. valsts pamatbudžets, tai skaitā ieņēmumi no maksas pakalpojumiem un citi pašu ieņēmumi
1 982 004
0
158 560
0
158 560
0
0
1.2. valsts speciālais budžets
0
0
0
0
0
0
0
1.3. pašvaldību budžets
0
0
0
0
0
0
0
2. Budžeta izdevumi
1 982 004
0
158 560
0
158 560
0
0
2.1. valsts pamatbudžets
1 982 004
0
158 560
0
158 560
0
0
2.2. valsts speciālais budžets
0
0
0
0
0
0
0
2.3. pašvaldību budžets
0
0
0
0
0
0
0
3. Finansiālā ietekme
0
0
0
0
0
0
0
3.1. valsts pamatbudžets
0
0
0
0
0
0
0
3.2. speciālais budžets
0
0
0
0
0
0
0
3.3. pašvaldību budžets
0
0
0
0
0
0
0
4. Finanšu līdzekļi papildu izdevumu finansēšanai (kompensējošu izdevumu palielinājumu norāda ar "-" zīmi)
0
0
0
0
0
0
0
5. Precizēta finansiālā ietekme
0
0
0
0
5.1. valsts pamatbudžets
0
0
0
0
5.2. speciālais budžets
0
0
0
0
5.3. pašvaldību budžets
0
0
0
0
6. Detalizēts ieņēmumu un izdevumu aprēķins (ja nepieciešams, detalizētu ieņēmumu un izdevumu aprēķinu var pievienot anotācijas (ex-ante) pielikumā)
-
6.1. detalizēts ieņēmumu aprēķins
Nav precīzi aprēķināms
6.2. detalizēts izdevumu aprēķins
-
7. Amata vietu skaita izmaiņas (palielinājuma gadījumā: izvērsts pamatojums, izvērtējums par esošo resursu pārskatīšanas iespējām, t.sk. vakanto štata vietu, ilgstošo vakanču izmantošanu u.c.)
-
Cita informācija
PVN likuma paredzēto grozījumu pieņemšanas rezultātā var rasties kā nebūtiskas pozitīvas, tā arī nebūtiskas negatīvas fiskālās ietekmes uz valsts budžetu, kuras nav iespējams kvantificēt.
MVU direktīvas ieviešana
Ieviešot Direktīvu 2020/285, nav iespējams noteikt precīzu ietekmi uz valsts budžeta ieņēmumiem. Tomēr var prognozēt, ka varētu būt neliela negatīvā ietekme uz valsts budžeta ieņēmumiem, ņemot vērā, ka ar likumprojektu tiek ieviests tā saucamais pārejas periods, gadījumos, kad PVN maksātājam būs tiesības nereģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā un nemaksāt PVN līdz kalendāra gada beigām, ja tas reģistrācijas slieksni VID PVN maksātāju reģistrā pārsniedz ne vairāk kā par 5000 euro. Tāpat negatīva ietekme uz valsts budžeta ieņēmumiem varētu rasties attiecībā uz citu ES dalībvalstu PVN maksātājiem, kam pēc likumprojekta spēkā stāšanās būs tiesības nereģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā un nemaksāt PVN līdz reģistrācijas sliekšņa 50 000 euro un vērtības 5000 euro apmērā pārsniegšanai.
Nepieciešamais finansējums izmaiņu ieviešanai VID informāciju sistēmās 2024. gadam 1 982 004 euro apmērā un veikto izmaiņu uzturēšanai 2025. gadam un turpmāk ik gadu 158 560 euro apmērā tiks nodrošināts likumprojektā “Par valsts budžetu 2024. gadam un budžeta ietvaru 2024., 2025. un 2026. gadam” Finanšu ministrijas budžeta programmā 33.00.00 “Valsts ieņēmumu un muitas politikas nodrošināšana” prioritārajam pasākumam “Nacionālo un ES normatīvo aktu prasību izpilde, tai skaitā IT sistēmu pielāgošana” piešķirto līdzekļu ietvaros.
PVN 0 procentu likmes piemērošana preču piegādēm un pakalpojumiem, ko izmanto Latvijā reģistrētu diplomātisko un konsulāro pārstāvniecību oficiālām vajadzībām
Šobrīd nav iespējams prognozēt likumprojekta ietekmi uz valsts budžeta ieņēmumiem, jo nav zināms, cik aktīvi Latvijā reģistrētās trešo valstu un citu ES dalībvalstu diplomātiskās un konsulārās pārstāvniecības izmantos PVN un/vai akcīzes nodokļa sertifikātu darījumos oficiālām vajadzībām.
Provizoriski pieļaujam neitrālu ietekmi uz valsts budžeta ieņēmumiem, diplomātiskajām un konsulārajām pārstāvniecībām veicot darījumus ar PVN 0 procentu likmi iepriekšējo gadu līmenī.
Saskaņā ar VID sniegto informāciju Latvijā reģistrētām trešo valstu un citu ES dalībvalstu diplomātiskajām un konsulārajām pārstāvniecībām 2021.gadā tika veikta PVN atmaksa 2003,23 tūkst. euro, 2022.gadā - 2090,11 tūkst. euro, 2023.gadā - 2775,00 tūkst. euro apmērā.
Īpašais PVN piemērošanas režīms lietotām mantām
Ņemot vērā īpašā PVN piemērošanas režīma regulējuma specifiku, precīzu ietekmi uz valsts budžeta ieņēmumiem noteikt nav iespējams. Tomēr var prognozēt, ka varētu būt neliela negatīvā ietekme uz valsts budžeta ieņēmumiem, jo atsevišķos darījumos ar lietotām mantām, mākslas darbiem, kolekciju priekšmetiem un senlietām tiks samazināta ar PVN apliekamā vērtība.
MVU direktīvas ieviešana
Ieviešot Direktīvu 2020/285, nav iespējams noteikt precīzu ietekmi uz valsts budžeta ieņēmumiem. Tomēr var prognozēt, ka varētu būt neliela negatīvā ietekme uz valsts budžeta ieņēmumiem, ņemot vērā, ka ar likumprojektu tiek ieviests tā saucamais pārejas periods, gadījumos, kad PVN maksātājam būs tiesības nereģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā un nemaksāt PVN līdz kalendāra gada beigām, ja tas reģistrācijas slieksni VID PVN maksātāju reģistrā pārsniedz ne vairāk kā par 5000 euro. Tāpat negatīva ietekme uz valsts budžeta ieņēmumiem varētu rasties attiecībā uz citu ES dalībvalstu PVN maksātājiem, kam pēc likumprojekta spēkā stāšanās būs tiesības nereģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā un nemaksāt PVN līdz reģistrācijas sliekšņa 50 000 euro un vērtības 5000 euro apmērā pārsniegšanai.
Nepieciešamais finansējums izmaiņu ieviešanai VID informāciju sistēmās 2024. gadam 1 982 004 euro apmērā un veikto izmaiņu uzturēšanai 2025. gadam un turpmāk ik gadu 158 560 euro apmērā tiks nodrošināts likumprojektā “Par valsts budžetu 2024. gadam un budžeta ietvaru 2024., 2025. un 2026. gadam” Finanšu ministrijas budžeta programmā 33.00.00 “Valsts ieņēmumu un muitas politikas nodrošināšana” prioritārajam pasākumam “Nacionālo un ES normatīvo aktu prasību izpilde, tai skaitā IT sistēmu pielāgošana” piešķirto līdzekļu ietvaros.
PVN 0 procentu likmes piemērošana preču piegādēm un pakalpojumiem, ko izmanto Latvijā reģistrētu diplomātisko un konsulāro pārstāvniecību oficiālām vajadzībām
Šobrīd nav iespējams prognozēt likumprojekta ietekmi uz valsts budžeta ieņēmumiem, jo nav zināms, cik aktīvi Latvijā reģistrētās trešo valstu un citu ES dalībvalstu diplomātiskās un konsulārās pārstāvniecības izmantos PVN un/vai akcīzes nodokļa sertifikātu darījumos oficiālām vajadzībām.
Provizoriski pieļaujam neitrālu ietekmi uz valsts budžeta ieņēmumiem, diplomātiskajām un konsulārajām pārstāvniecībām veicot darījumus ar PVN 0 procentu likmi iepriekšējo gadu līmenī.
Saskaņā ar VID sniegto informāciju Latvijā reģistrētām trešo valstu un citu ES dalībvalstu diplomātiskajām un konsulārajām pārstāvniecībām 2021.gadā tika veikta PVN atmaksa 2003,23 tūkst. euro, 2022.gadā - 2090,11 tūkst. euro, 2023.gadā - 2775,00 tūkst. euro apmērā.
Īpašais PVN piemērošanas režīms lietotām mantām
Ņemot vērā īpašā PVN piemērošanas režīma regulējuma specifiku, precīzu ietekmi uz valsts budžeta ieņēmumiem noteikt nav iespējams. Tomēr var prognozēt, ka varētu būt neliela negatīvā ietekme uz valsts budžeta ieņēmumiem, jo atsevišķos darījumos ar lietotām mantām, mākslas darbiem, kolekciju priekšmetiem un senlietām tiks samazināta ar PVN apliekamā vērtība.
4. Tiesību akta projekta ietekme uz spēkā esošo tiesību normu sistēmu
Vai projekts skar šo jomu?
Jā
4.1. Saistītie tiesību aktu projekti
4.1.1. Ministru kabineta 2013.gada 3.janvāra noteikumi Nr.17 "Pievienotās vērtības nodokļa likuma normu piemērošanas kārtība un atsevišķas prasības pievienotās vērtības nodokļa maksāšanai un administrēšanai"
Pamatojums un apraksts
Saistībā ar likumprojektu būs nepieciešams precizēt reģistrācijas iesnieguma veidlapu reģistrācijai VID PVN maksātāju reģistrā, kas ir iekļauta noteikumu pielikumā.
Atbildīgā institūcija
Finanšu ministrija
4.1.2. Ministru kabineta 2012.gada 18.decembra noteikumi Nr.908 "Kārtība, kādā piemēro pievienotās vērtības nodokļa 0 procentu likmi preču piegādēm un pakalpojumiem, kas sniegti diplomātiskajām un konsulārajām pārstāvniecībām, starptautiskajām organizācijām, Eiropas Savienības institūcijām, Ziemeļatlantijas līguma organizācijai (NATO), citu Ziemeļatlantijas līguma organizācijas (NATO) dalībvalstu un citu Eiropas Savienības dalībvalstu bruņoto spēku vienībām, un kārtība, kādā atmaksā akcīzes nodokli par Latvijas Republikā iegādātajām akcīzes precēm un piemēro akcīzes nodokļa atbrīvojumu"
Pamatojums un apraksts
Ņemot vērā plānotos grozījumus PVN likuma 50.pantā, nepieciešams precizēt subjektu loku, kuri ir tiesīgi izmantot PVN un/vai akcīzes nodokļa atbrīvojuma sertifikātu, lai saņemtu preces un pakalpojumus ar PVN 0 procentu likmi.
Atbildīgā institūcija
Finanšu ministrija
4.2. Cita informācija
-
5. Tiesību akta projekta atbilstība Latvijas Republikas starptautiskajām saistībām
Vai projekts skar šo jomu?
Jā
5.1. Saistības pret Eiropas Savienību
Vai ir attiecināms?
Jā
ES tiesību akta CELEX numurs
32020L0285
ES tiesību akta datums, izdevējinstitūcija, numurs, veids un nosaukums
Padomes 2020.gada 18.februāra Direktīva (ES) 2020/285, ar ko Direktīvu 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu groza attiecībā uz īpašo režīmu mazajiem uzņēmumiem un Regulu (ES) Nr. 904/2010 groza attiecībā uz administratīvu sadarbību un informācijas apmaiņu nolūkā uzraudzīt mazajiem uzņēmumiem paredzētā īpašā režīma pareizu piemērošanu
Apraksts
Direktīvas 2020/285 mērķis ir palīdzēt izveidot vidi, kas veicina MVU izaugsmi, samazinot MVU PVN saistību izpildes izmaksas un konkurences kropļojumus.
ES tiesību akta CELEX numurs
32022L0542
ES tiesību akta datums, izdevējinstitūcija, numurs, veids un nosaukums
Padomes 2022. gada 5. aprīļa Direktīva (ES) 2022/542, ar ko groza Direktīvu 2006/112/EK un Direktīvu (ES) 2020/285 attiecībā uz pievienotās vērtības nodokļa likmēm
Apraksts
Ar Direktīvu 2022/542 ir pārskatīta samazināto PVN likmju piemērošana ES, kā rezultātā ES dalībvalstīm ir vienlīdzīgākas iespējas piemērot samazinātās PVN likmes. Vienlaicīgi ir precizēti pakalpojumu sniegšanas vietas noteikumi pakalpojumiem, kas saistīti ar virtuālajiem kultūras, mākslas, sporta, zinātnes, izglītības, izklaides vai citiem līdzīga rakstura pasākumiem, kas ir nacionālajos tiesību aktos obligāti pārņemams regulējums.
ES tiesību akta CELEX numurs
32006L0112
ES tiesību akta datums, izdevējinstitūcija, numurs, veids un nosaukums
Padomes 2006.gada 28.novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu
Apraksts
Atbilstoši Direktīvas 2006/112/EK 151.panta 1.punkta "a" apakšpunktam dalībvalstis atbrīvo no PVN preču piegādi un pakalpojumu sniegšanu atbilstīgi diplomātiskam un konsulāram režīmam. Latvija līdz šim izmantoja Direktīvas 2006/112/EK 151.panta 2.punktā piešķirto rīcības brīvību un piemēroja PVN atbrīvojumu (t.i. PVN 0 procentu likmi) netieši, atmaksājot nodokli, ņemot vērā preču piegādes un pakalpojumu sniegšanas vietu Latvijā.
Tomēr pamatojoties uz PVN regulējuma efektivitātes novērtējumu, ar likumprojektu plānots vienkāršot Direktīvas 2006/112/EK 151.panta 1.punkta "a" apakšpunktā noteikto dalībvalsts pienākuma izpildi un preču piegādēm un pakalpojumu sniegšanai atbilstīgi diplomātiskam un konsulāram režīmam piemērot PVN 0 procentu likmi tieši, pamatojoties uz PVN un/vai akcīzes nodokļa atbrīvojuma sertifikātu, kas arī atbilst Direktīvas 2006/112/EK 151.panta mērķim.
Tomēr pamatojoties uz PVN regulējuma efektivitātes novērtējumu, ar likumprojektu plānots vienkāršot Direktīvas 2006/112/EK 151.panta 1.punkta "a" apakšpunktā noteikto dalībvalsts pienākuma izpildi un preču piegādēm un pakalpojumu sniegšanai atbilstīgi diplomātiskam un konsulāram režīmam piemērot PVN 0 procentu likmi tieši, pamatojoties uz PVN un/vai akcīzes nodokļa atbrīvojuma sertifikātu, kas arī atbilst Direktīvas 2006/112/EK 151.panta mērķim.
ES tiesību akta CELEX numurs
32019L2235
ES tiesību akta datums, izdevējinstitūcija, numurs, veids un nosaukums
Padomes 2019.gada 16.decembra Direktīva (ES) 2019/2235, ar ko groza Direktīvu 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu un Direktīvu 2008/118/EK par akcīzes nodokļa piemērošanas vispārējo režīmu attiecībā uz aizsardzības pasākumiem Savienības satvarā
Apraksts
Ar Direktīvas 2019/2235 1.panta 1.punktu ir papildināts Direktīvas 2006/112/EK 22.pants, paplašinot preču iegādes ES teritorijā jomu uz tādu preču iegādi un piegādi, kas paredzēta ES dalībvalsts bruņoto spēku vienībām, tai skaitā pavadošā civilā personāla vajadzībām vai šo bruņoto spēku vienību virtuves vai ēdnīcas apgādei, ja šādi spēki piedalās tādā aizsardzības pasākumā iekšzemē, kas tiek veikts, lai īstenotu ES darbību saskaņā ar kopējo drošības un aizsardzības politiku, ja preces nosūtītas vai transportētas uz bruņoto spēku piederības dalībvalsti.
Lai ievērotu Direktīvas 2006/112/EK 22.panta 1.punktā minēto, ar likumprojektu plānots precizēt PVN likuma 9.panta ceturtajā daļā iekļauto preču iegādes ES teritorijā definīciju.
Lai ievērotu Direktīvas 2006/112/EK 22.panta 1.punktā minēto, ar likumprojektu plānots precizēt PVN likuma 9.panta ceturtajā daļā iekļauto preču iegādes ES teritorijā definīciju.
5.2. Citas starptautiskās saistības
Vai ir attiecināms?
Nē
5.3. Cita informācija
Apraksts
-
5.4. 1. tabula. Tiesību akta projekta atbilstība ES tiesību aktiem
Attiecīgā ES tiesību akta datums, izdevējinstitūcija, numurs, veids un nosaukums
Padomes 2020.gada 18.februāra Direktīva (ES) 2020/285, ar ko Direktīvu 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu groza attiecībā uz īpašo režīmu mazajiem uzņēmumiem un Regulu (ES) Nr. 904/2010 groza attiecībā uz administratīvu sadarbību un informācijas apmaiņu nolūkā uzraudzīt mazajiem uzņēmumiem paredzētā īpašā režīma pareizu piemērošanu
ES TA panta numurs
Projekta vienība, kas pārņem vai ievieš A minēto
Tiek pārņemts pilnībā vai daļēji
Vai B minētais paredz stingrākas prasības un pamatojums
A
B
C
D
Direktīvas 2020/285 1.panta 8.punkts (Direktīvas 2006/112/EK 280.a pants)
Likumprojekta 25.pants (PVN likuma 139.1 panta pirmā daļa)
Pārņemtas pilnībā
-
Direktīvas 2020/285 1.panta 11.punkts (Direktīvas 2006/112/EK 283.panta 1.punkta "c" apakšpunkts)
Likumprojekta 10.pants (PVN likuma 61.panta vienpadsmitā daļa)
Pārņemtas pilnībā
-
Direktīvas 2020/285 1.panta 12.punkts (Direktīvas 2006/112/EK 284.panta 1.punkta pirmā daļa)
Likumprojekta 9.pants (PVN likuma 59.panta pirmā daļa)
Pārņemtas pilnībā
-
Direktīvas 2020/285 1.panta 12.punkts (Direktīvas 2006/112/EK 284.panta 1.punkta ceturtā daļa)
Likumprojekta 10.pants (PVN likuma 61.panta vienpadsmitā daļa)
Pārņemtas pilnībā
-
Direktīvas 2020/285 1.panta 12.punkts (Direktīvas 2006/112/EK 284.panta 2.punkts)
Likumprojekta 10.pants (PVN likuma 61.panta divpadsmitā daļa)
Pārņemtas pilnībā
-
Direktīvas 2020/285 1.panta 12.punkts (Direktīvas 2006/112/EK 284.panta 3.punkts)
Likumprojekta 25.pants (PVN likuma 139.1 panta piektā un astotā daļa)
Pārņemtas pilnībā
-
Direktīvas 2020/285 1.panta 12.punkts (Direktīvas 2006/112/EK 284.panta 4.punkta pirmā daļa)
Likumprojekta 25.pants (PVN likuma 139.1 panta devītā daļa)
Pārņemtas pilnībā
-
Direktīvas 2020/285 1.panta 12.punkts (Direktīvas 2006/112/EK 284.panta 4.punkta otrā daļa)
Likumprojekta 25.pants (PVN likuma 139.1 panta četrpadsmitā daļa)
Pārņemtas pilnībā
-
Direktīvas 2020/285 1.panta 12.punkts (Direktīvas 2006/112/EK 284.panta 5.punkta pirmā daļa)
Likumprojekta 25.pants (PVN likuma 139.1 panta divpadsmitā daļa)
Pārņemtas pilnībā
-
Direktīvas 2020/285 1.panta 12.punkts (Direktīvas 2006/112/EK 284.panta 5.punkta otrā daļa)
Likumprojekta 25.pants (PVN likuma 139.1 panta vienpadsmitā, divpadsmitā daļa)
Pārņemtas pilnībā
-
Direktīvas 2020/285 1.panta 13.punkts (Direktīvas 2006/112/EK 284.a panta 1.punkts)
Likumprojekta 25.pants (PVN likuma 139.1 panta sestā daļa)
Pārņemtas pilnībā
-
Direktīvas 2020/285 1.panta 13.punkts (Direktīvas 2006/112/EK 284.b panta 1. un 2.punkts)
Likumprojekta 25.pants (PVN likuma 139.1 panta četrpadsmitā daļa)
Pārņemtas pilnībā
-
Direktīvas 2020/285 1.panta 13.punkts (Direktīvas 2006/112/EK 284.b panta 3.punkts)
Likumprojekta 25.pants (PVN likuma 139.1 panta piecpadsmitā daļa)
Pārņemtas pilnībā
-
Direktīvas 2020/285 1.panta 13.punkts (Direktīvas 2006/112/EK 284.c panta 1.punkts)
Likumprojekta 25.pants (PVN likuma 139.1 panta trešā daļa)
Pārņemtas pilnībā
-
Direktīvas 2020/285 1.panta 13.punkts (Direktīvas 2006/112/EK 284.e pants)
Likumprojekta 25.pants (PVN likuma 139.1 panta sešpadsmitā daļa)
Pārņemtas pilnībā
-
Direktīvas 2020/285 1.panta 15.punkts (Direktīvas 2006/112/EK 288.panta 1.punkts)
Likumprojekta 9., 25.pants (PVN likuma 59.panta otrā daļa, 139.1 panta trešā daļa)
Pārņemtas pilnībā
-
Direktīvas 2020/285 1.panta 15.punkts (Direktīvas 2006/112/EK 288.panta 2.punkts)
Likumprojekta 9., 25.pants (PVN likuma 59.panta trešā daļa, 139.1 panta ceturtā daļa)
Pārņemtas pilnībā
-
Direktīvas 2020/285 1.panta 16.punkts (Direktīvas 2006/112/EK 288.a panta 1.punkta pirmā daļa)
Likumprojekta 9.pants (PVN likuma 59.panta divpadsmitā daļa)
Pārņemtas pilnībā
-
Direktīvas 2020/285 1.panta 16.punkts (Direktīvas 2006/112/EK 288.a panta 1.punkta otrā daļa)
Likumprojekta 9.pants (PVN likuma 59.panta ceturtā daļa)
Pārņemtas pilnībā
-
Direktīvas 2020/285 1.panta 16.punkts (Direktīvas 2006/112/EK 288.a panta 2.punkta pirmā daļa)
Likumprojekta 10.pants (PVN likuma 61.panta divpadsmitā daļa)
Pārņemtas pilnībā
-
Direktīvas 2020/285 1.panta 16.punkts (Direktīvas 2006/112/EK 288.a panta 2.punkta otrā daļa)
Likumprojekta 10.pants (PVN likuma 61.panta trīspadsmitā daļa)
Pārņemtas pilnībā
-
Direktīvas 2020/285 1.panta 19.punkts (Direktīvas 2006/112/EK 292.b panta pirmā daļa)
Likumprojekta 9.pants (PVN likuma 59.panta pirmā daļa)
Pārņemtas pilnībā
-
Kā ir izmantota ES tiesību aktā paredzētā rīcības brīvība dalībvalstij pārņemt vai ieviest noteiktas ES tiesību akta normas? Kādēļ?
Ar Direktīvas 2020/285 1.panta 5.punktu ir papildināts Direktīvas 2006/112/EK 220.a panta 1.punkts ar "c" apakšpunktu, kas paredz iespēju dalībvalstīm atļaut PVN maksātājiem, kas piemēro MVU atbrīvojumu, izsniegt vienkāršotu PVN rēķinu, nevis parasto PVN rēķinu. PVN likumā šis regulējums nav ieviešams, jo PVN likumā ir izmantota cita Direktīvas 2006/112/EK izvēles norma, kas paredz, ka PVN maksātājiem, kas piemēro MVU atbrīvojumu, vispār nav pienākuma izsniegt PVN rēķinu.
Ar Direktīvas 2020/285 1.panta 12.punktu Direktīvas 2006/112/EK 284.pants ir izteikts jaunā redakcijā. Tajā ir paredzēta iespēja dalībvalstīm noteikt MVU PVN atbrīvojumu to teritorijā veiktajiem darījumiem, ja MVU kalendāra gada laikā veiktās preču piegādes un pakalpojumu sniegšana nepārsniedz 85 000 euro. Latvijā jau pašlaik, pamatojoties uz esošajiem ekonomiskajiem un politiskajiem apstākļiem, ir noteikts reģistrācijas slieksni VID PVN maksātāju reģistrā 50 000 euro apmērā. Papildus minētajā normā dalībvalstīm ir paredzēta iespēja noteikt atšķirīgas robežvērtības attiecībā uz dažādām uzņēmējdarbības nozarēm. Ņemot vērā, ka pašlaik nav saskatāma nepieciešamība pēc šāda regulējuma ieviešanas, kā arī tas varētu palielināt administratīvo slogu gan PVN maksātājiem, gan VID, minētais regulējums nav ieviešams PVN likumā.
Ar Direktīvas 2020/285 1.panta 13.punktu Direktīva 2006/112/EK ir papildināta ar jaunu 284.b pantu, kur 2.punktā ir paredzēts, ka uzņēmējdarbības veikšanas dalībvalsts var prasīt, ka visa informācija MVU atbrīvojuma piemērošanai tiek iesniegta elektroniski. Ņemot vērā, ka Latvijā visa saziņa ar nodokļu maksātājiem atbilstoši likumam "Par nodokļiem un nodevām" notiek, izmantojot VID Elektroniskās deklarēšanas sistēmu, Latvija izmanto minēto direktīvas iespēju.
Ar Direktīvas 2020/285 1.panta 16.punktu Direktīva 2006/112/EK ir papildināta ar jaunu 288.a pantu, kur dalībvalstij ir paredzētas vairākas izvēles iespējas. Atbilstoši 288.a panta 1.punkta pirmajai daļai PVN maksātājs kalendāra gadā nevar izmantot MVU atbrīvojumu, ja iepriekšējā gadā ir pārsniegta veikto preču piegāžu un sniegto pakalpojumu attiecīgā robežvērtība. Dalībvalstis var šo periodu pagarināt līdz diviem kalendāra gadiem. PVN likumā nav izmantot minētā izvēles iespēja, lai nepasliktinātu MVU situāciju, ņemot vērā pašlaik spēkā esošo regulējumu.
288.a pantā ir paredzēts tā saucamais pārejas periods, kad PVN maksātājs var turpināt piemērot MVU atbrīvojumu līdz gada beigām, ja veikto preču piegāžu un sniegto pakalpojumu attiecīgā robežvērtība nav pārsniegta vairāk kā par 10 procentiem. Atkāpjoties no minētās vērtības, dalībvalstis var izmantot šādas izvēles iespējas:
- minēto ierobežojumu var noteikt 25 procentu apmērā;
- nepiemērot nekādu ierobežojumu un ļaut piemērot MVU atbrīvojumu līdz gada beigām, ja veikto preču piegāžu un sniegto pakalpojumu vērtība nepārsniedz 100 000 euro;
- MVU atbrīvojumu izbeidz piemērot no brīža, kad pārsniegta veikto preču piegāžu un sniegto pakalpojumu
attiecīgā robežvērtība.
Minētā ierobežojuma noteikšana 25 procentu apmērā vai ierobežojuma nepiemērošana, varētu radīt riskus izvairīšanās no nodokļu maksāšanas, kā arī PVN ieņēmumu samazināšanos valsts budžetā. Piemērojot ierobežojumu 10 procentu apmērā, PVN maksātājiem tiek dots laika periods iespēja sagatavoties PVN saistību pildīšanai. Līdz ar to regulējums, kas dod iespēju MVU līdz gada beigām piemērot MVU atbrīvojumu ir optimālākais risinājums, kas nodrošina līdzsvaru starp atbalsta sniegšanu MVU un PVN ieņēmumu samazināšanās riskiem.
Ar Direktīvas 2020/285 1.panta 19.punktu Direktīva 2006/112/EK ir papildināta ar 292.b pantu, kas dod iespēju dalībvalstīm atbrīvot MVU no pienākuma paziņot par savas saimnieciskās darbības sākumu un būt identificētam ar PVN identifikācijas numuru. Minētais regulējums nav jauna norma, bet ar Direktīvu 2020/285 ir pārstrukturētas Direktīvas 2006/112/EK normas attiecībā uz MVU. Lai MVU atbrīvotu no administratīvā sloga PVN saistību izpildē, PVN likumā jau pašlaik ir iestrādāta minētā izvēles norma, kas paredz PVN maksātājiem tiesības nereģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā līdz PVN reģistrācijas sliekšņa 50 000 euro apmērā sasniegšanas.
Ar Direktīvas 2020/285 1.panta 19.punktu Direktīva 2006/112/EK ir papildināta ar 292.c pantu, kas dod iespēju dalībvalstīm atbrīvot MVU no pienākuma iesniegt PVN deklarāciju. Minētais regulējums nav jauna norma, bet ar Direktīvu 2020/285 ir pārstrukturētas Direktīva 2006/112/EK normas attiecībā uz MVU. Lai MVU atbrīvotu no administratīvā sloga PVN saistību izpildē, PVN likumā jau pašlaik ir ieviesta minētā izvēles norma. PVN likumā ir noteikts pienākums iesniegt PVN deklarācijas tikai reģistrētiem PVN maksātājiem. Ja MVU izmanto tiesības nereģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā, tam nav pienākuma iesniegt PVN deklarāciju.
Ar Direktīvas 2020/285 1.panta 19.punktu Direktīva 2006/112/EK ir papildināta ar 292.d pantu, kas nosaka, ka dalībvalstis var atbrīvot MVU no dažiem vai visiem pienākumiem, kas minēti Direktīvas 2006/112/EK 217. līdz 271.pantā. Minētais regulējums nav jauna norma, bet ar Direktīvu 2020/285 ir pārstrukturētas Direktīva 2006/112/EK normas attiecībā uz MVU. PVN likumā jau pašlaik ir izmantota minētā norma un PVN maksātāji, kas nav reģistrēti VID PVN maksātāju reģistrā ir atbrīvoti no dažādu ar PVN saistītu pienākumu izpildi, piemēram, PVN rēķinu izrakstīšana, darījumu uzskaites vešana u.tml.
Ar Direktīvas 2020/285 1.panta 12.punktu Direktīvas 2006/112/EK 284.pants ir izteikts jaunā redakcijā. Tajā ir paredzēta iespēja dalībvalstīm noteikt MVU PVN atbrīvojumu to teritorijā veiktajiem darījumiem, ja MVU kalendāra gada laikā veiktās preču piegādes un pakalpojumu sniegšana nepārsniedz 85 000 euro. Latvijā jau pašlaik, pamatojoties uz esošajiem ekonomiskajiem un politiskajiem apstākļiem, ir noteikts reģistrācijas slieksni VID PVN maksātāju reģistrā 50 000 euro apmērā. Papildus minētajā normā dalībvalstīm ir paredzēta iespēja noteikt atšķirīgas robežvērtības attiecībā uz dažādām uzņēmējdarbības nozarēm. Ņemot vērā, ka pašlaik nav saskatāma nepieciešamība pēc šāda regulējuma ieviešanas, kā arī tas varētu palielināt administratīvo slogu gan PVN maksātājiem, gan VID, minētais regulējums nav ieviešams PVN likumā.
Ar Direktīvas 2020/285 1.panta 13.punktu Direktīva 2006/112/EK ir papildināta ar jaunu 284.b pantu, kur 2.punktā ir paredzēts, ka uzņēmējdarbības veikšanas dalībvalsts var prasīt, ka visa informācija MVU atbrīvojuma piemērošanai tiek iesniegta elektroniski. Ņemot vērā, ka Latvijā visa saziņa ar nodokļu maksātājiem atbilstoši likumam "Par nodokļiem un nodevām" notiek, izmantojot VID Elektroniskās deklarēšanas sistēmu, Latvija izmanto minēto direktīvas iespēju.
Ar Direktīvas 2020/285 1.panta 16.punktu Direktīva 2006/112/EK ir papildināta ar jaunu 288.a pantu, kur dalībvalstij ir paredzētas vairākas izvēles iespējas. Atbilstoši 288.a panta 1.punkta pirmajai daļai PVN maksātājs kalendāra gadā nevar izmantot MVU atbrīvojumu, ja iepriekšējā gadā ir pārsniegta veikto preču piegāžu un sniegto pakalpojumu attiecīgā robežvērtība. Dalībvalstis var šo periodu pagarināt līdz diviem kalendāra gadiem. PVN likumā nav izmantot minētā izvēles iespēja, lai nepasliktinātu MVU situāciju, ņemot vērā pašlaik spēkā esošo regulējumu.
288.a pantā ir paredzēts tā saucamais pārejas periods, kad PVN maksātājs var turpināt piemērot MVU atbrīvojumu līdz gada beigām, ja veikto preču piegāžu un sniegto pakalpojumu attiecīgā robežvērtība nav pārsniegta vairāk kā par 10 procentiem. Atkāpjoties no minētās vērtības, dalībvalstis var izmantot šādas izvēles iespējas:
- minēto ierobežojumu var noteikt 25 procentu apmērā;
- nepiemērot nekādu ierobežojumu un ļaut piemērot MVU atbrīvojumu līdz gada beigām, ja veikto preču piegāžu un sniegto pakalpojumu vērtība nepārsniedz 100 000 euro;
- MVU atbrīvojumu izbeidz piemērot no brīža, kad pārsniegta veikto preču piegāžu un sniegto pakalpojumu
attiecīgā robežvērtība.
Minētā ierobežojuma noteikšana 25 procentu apmērā vai ierobežojuma nepiemērošana, varētu radīt riskus izvairīšanās no nodokļu maksāšanas, kā arī PVN ieņēmumu samazināšanos valsts budžetā. Piemērojot ierobežojumu 10 procentu apmērā, PVN maksātājiem tiek dots laika periods iespēja sagatavoties PVN saistību pildīšanai. Līdz ar to regulējums, kas dod iespēju MVU līdz gada beigām piemērot MVU atbrīvojumu ir optimālākais risinājums, kas nodrošina līdzsvaru starp atbalsta sniegšanu MVU un PVN ieņēmumu samazināšanās riskiem.
Ar Direktīvas 2020/285 1.panta 19.punktu Direktīva 2006/112/EK ir papildināta ar 292.b pantu, kas dod iespēju dalībvalstīm atbrīvot MVU no pienākuma paziņot par savas saimnieciskās darbības sākumu un būt identificētam ar PVN identifikācijas numuru. Minētais regulējums nav jauna norma, bet ar Direktīvu 2020/285 ir pārstrukturētas Direktīvas 2006/112/EK normas attiecībā uz MVU. Lai MVU atbrīvotu no administratīvā sloga PVN saistību izpildē, PVN likumā jau pašlaik ir iestrādāta minētā izvēles norma, kas paredz PVN maksātājiem tiesības nereģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā līdz PVN reģistrācijas sliekšņa 50 000 euro apmērā sasniegšanas.
Ar Direktīvas 2020/285 1.panta 19.punktu Direktīva 2006/112/EK ir papildināta ar 292.c pantu, kas dod iespēju dalībvalstīm atbrīvot MVU no pienākuma iesniegt PVN deklarāciju. Minētais regulējums nav jauna norma, bet ar Direktīvu 2020/285 ir pārstrukturētas Direktīva 2006/112/EK normas attiecībā uz MVU. Lai MVU atbrīvotu no administratīvā sloga PVN saistību izpildē, PVN likumā jau pašlaik ir ieviesta minētā izvēles norma. PVN likumā ir noteikts pienākums iesniegt PVN deklarācijas tikai reģistrētiem PVN maksātājiem. Ja MVU izmanto tiesības nereģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā, tam nav pienākuma iesniegt PVN deklarāciju.
Ar Direktīvas 2020/285 1.panta 19.punktu Direktīva 2006/112/EK ir papildināta ar 292.d pantu, kas nosaka, ka dalībvalstis var atbrīvot MVU no dažiem vai visiem pienākumiem, kas minēti Direktīvas 2006/112/EK 217. līdz 271.pantā. Minētais regulējums nav jauna norma, bet ar Direktīvu 2020/285 ir pārstrukturētas Direktīva 2006/112/EK normas attiecībā uz MVU. PVN likumā jau pašlaik ir izmantota minētā norma un PVN maksātāji, kas nav reģistrēti VID PVN maksātāju reģistrā ir atbrīvoti no dažādu ar PVN saistītu pienākumu izpildi, piemēram, PVN rēķinu izrakstīšana, darījumu uzskaites vešana u.tml.
Saistības sniegt paziņojumu ES institūcijām un ES dalībvalstīm atbilstoši normatīvajiem aktiem, kas regulē informācijas sniegšanu par tehnisko noteikumu, valsts atbalsta piešķiršanas un finanšu noteikumu (attiecībā uz monetāro politiku) projektiem
-
Cita informācija
Direktīvas 2020/285 1.panta 1., 2., 4., 6., 7., 9., 10., 11., 14., 17., 18., 20., 21., 22. punktu attiecībā uz grozījumiem Direktīvas 2006/112/EK 2., 139., 169., 270., 272., 282., 290., 314., 334. pantā, XII sadaļas 1.nodaļas 2.iedaļas virsrakstā, 285., 286., 287., 291., 292.panta, XII sadaļas 1.nodaļas 3.iedaļas svītrošanu nav nepieciešams pārņemt PVN likumā, jo tie ir tehniski precizējumi, ar kuriem netiek mainīts tiesiskais regulējums pēc būtības.
Direktīvas 2020/285 1.panta 3. punktu attiecībā uz grozījumiem Direktīvas 2006/112/EK 167.a pantā nav nepieciešams pārņemt PVN likumā, jo tiek precizēta Direktīvā 2006/112/EK izvēles norma, kura jau ir ieviesta PVN likuma 137.pantā, kas nosaka īpašo PVN maksāšanas un priekšnodokļa atskaitīšanas kārtību.
Direktīvas 2020/285 1.panta 8.punkts attiecībā uz Direktīvas 2006/112/EK 280.a pantā esošajām definīcijām ir pilnībā pārņemts PVN likumā. Definīcija "gada apgrozījumam Savienībā" ir iekļauta PVN likuma 139.1 panta pirmajā daļā. Savukārt definīcija "gada apgrozījums dalībvalstī", ņemot vērā PVN likuma struktūru un tajā lietojamo terminoloģiju, netiek pārņemta PVN likumā burtiski, bet ir iekļauta PVN likuma tekstā pēc būtības, tieši nelietojot vārdus "gada apgrozījums dalībvalstī".
Direktīvas 2020/285 1.panta 12., 16.punkts attiecībā uz Direktīvas 2006/112/EK 284. panta 6.punkta, 288.a panta 3.punkta pārņemšanu nav jāpārņem PVN likumā, jo tas nav attiecināms uz Latviju.
Direktīvas 2020/285 1.panta 12.punkts attiecībā uz Direktīvas 2006/112/EK 284.a panta 2.punkta pārņemšanu nav tieši jāpārņem PVN likumā, jo minētais regulējums attiecībā uz informācijas iesniegšanu tiks iestrādāts VID informācijas sistēmās.
Direktīvas 2020/285 1.panta 13.punkts attiecībā uz Direktīvas 2006/112/EK 284.d panta pārņemšanu nav tieši jāpārņem PVN likumā, jo atbilstoši PVN likuma regulējumam tiem PVN maksātājiem, kas izmanto MVU atbrīvojumu, nav pienākuma reģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā un tiem nav piemērojamas citas PVN saistības, piemēram, PVN deklarāciju iesniegšana, PVN rēķinu izrakstīšana. Ar Direktīvas 2020/285 pārņemšanu minētais ir attiecināms gan uz iekšzemes PVN maksātājiem, gan citas dalībvalsts PVN maksātājiem, kas veic ar PVN apliekamus darījumus iekšzemē.
Direktīvas 2020/285 1.panta 19.punktu, ar kuru Direktīvas 2006/112/EK 292.a pantā ir iestrādāta definīcija "atbrīvotais mazais uzņēmums", nav nepieciešams burtiski pārņemt PVN likumā, jo šis regulējums, ņemot vērā PVN likuma struktūru un tajā lietojamo terminoloģiju, ir iekļauts tekstā pēc būtības.
Direktīvas 2020/285 1.panta 3. punktu attiecībā uz grozījumiem Direktīvas 2006/112/EK 167.a pantā nav nepieciešams pārņemt PVN likumā, jo tiek precizēta Direktīvā 2006/112/EK izvēles norma, kura jau ir ieviesta PVN likuma 137.pantā, kas nosaka īpašo PVN maksāšanas un priekšnodokļa atskaitīšanas kārtību.
Direktīvas 2020/285 1.panta 8.punkts attiecībā uz Direktīvas 2006/112/EK 280.a pantā esošajām definīcijām ir pilnībā pārņemts PVN likumā. Definīcija "gada apgrozījumam Savienībā" ir iekļauta PVN likuma 139.1 panta pirmajā daļā. Savukārt definīcija "gada apgrozījums dalībvalstī", ņemot vērā PVN likuma struktūru un tajā lietojamo terminoloģiju, netiek pārņemta PVN likumā burtiski, bet ir iekļauta PVN likuma tekstā pēc būtības, tieši nelietojot vārdus "gada apgrozījums dalībvalstī".
Direktīvas 2020/285 1.panta 12., 16.punkts attiecībā uz Direktīvas 2006/112/EK 284. panta 6.punkta, 288.a panta 3.punkta pārņemšanu nav jāpārņem PVN likumā, jo tas nav attiecināms uz Latviju.
Direktīvas 2020/285 1.panta 12.punkts attiecībā uz Direktīvas 2006/112/EK 284.a panta 2.punkta pārņemšanu nav tieši jāpārņem PVN likumā, jo minētais regulējums attiecībā uz informācijas iesniegšanu tiks iestrādāts VID informācijas sistēmās.
Direktīvas 2020/285 1.panta 13.punkts attiecībā uz Direktīvas 2006/112/EK 284.d panta pārņemšanu nav tieši jāpārņem PVN likumā, jo atbilstoši PVN likuma regulējumam tiem PVN maksātājiem, kas izmanto MVU atbrīvojumu, nav pienākuma reģistrēties VID PVN maksātāju reģistrā un tiem nav piemērojamas citas PVN saistības, piemēram, PVN deklarāciju iesniegšana, PVN rēķinu izrakstīšana. Ar Direktīvas 2020/285 pārņemšanu minētais ir attiecināms gan uz iekšzemes PVN maksātājiem, gan citas dalībvalsts PVN maksātājiem, kas veic ar PVN apliekamus darījumus iekšzemē.
Direktīvas 2020/285 1.panta 19.punktu, ar kuru Direktīvas 2006/112/EK 292.a pantā ir iestrādāta definīcija "atbrīvotais mazais uzņēmums", nav nepieciešams burtiski pārņemt PVN likumā, jo šis regulējums, ņemot vērā PVN likuma struktūru un tajā lietojamo terminoloģiju, ir iekļauts tekstā pēc būtības.
Attiecīgā ES tiesību akta datums, izdevējinstitūcija, numurs, veids un nosaukums
Padomes 2022. gada 5. aprīļa Direktīva (ES) 2022/542, ar ko groza Direktīvu 2006/112/EK un Direktīvu (ES) 2020/285 attiecībā uz pievienotās vērtības nodokļa likmēm
ES TA panta numurs
Projekta vienība, kas pārņem vai ievieš A minēto
Tiek pārņemts pilnībā vai daļēji
Vai B minētais paredz stingrākas prasības un pamatojums
A
B
C
D
Direktīvas 2022/542 1.panta 1.punkts (Direktīvas 2006/112/EK 53.panta otrā daļa)
Likumprojekta 2.pants (PVN likuma 20.panta pirmā daļa)
Pārņemtas pilnībā
-
Direktīvas 2022/542 1.panta 1.punkts (Direktīvas 2006/112/EK 54.panta 1.punkta otrā daļa)
Likumprojekta 2.pants (PVN likuma 20.panta trešā daļa)
Pārņemtas pilnībā
-
Kā ir izmantota ES tiesību aktā paredzētā rīcības brīvība dalībvalstij pārņemt vai ieviest noteiktas ES tiesību akta normas? Kādēļ?
Nav
Saistības sniegt paziņojumu ES institūcijām un ES dalībvalstīm atbilstoši normatīvajiem aktiem, kas regulē informācijas sniegšanu par tehnisko noteikumu, valsts atbalsta piešķiršanas un finanšu noteikumu (attiecībā uz monetāro politiku) projektiem
Nav
Cita informācija
Ar 2025.gada 1.janvāri dalībvalstīm ir jāpārņem Direktīvas 2022/542 1.panta 1., 2., 5., 7. un 12. punkta prasības attiecībā uz Direktīvas 2006/112/EK 103.panta svītrošanu un 20.punktu un 2.pantu.
Direktīvas 2022/542 1.panta 1. un 2.punkts attiecas uz pakalpojumu vietas noteikšanas nosacījumiem virtuālajiem kultūras un sporta pasākumiem un pārņemams PVN likumā.
Ar Direktīvas 2022/542 1.panta 5., 7., 12. (attiecībā uz 103.panta svītrošanu un 20. punktu) ir veikti grozījumi Direktīvas 2006/112/EK regulējumā attiecībā uz samazinātas PVN likmes piemērošanu mākslas darbu, kolekciju priekšmetu vai senlietu piegādēm. Līdz šim dalībvalstīm bija iespēja piemērot samazināto PVN likmi minēto preču importam, savukārt ar Direktīvas 2022/542 šī iespēja ir paplašināta, ļaut samazināto PVN likmi piemērot arī citiem ar PVN apliekamajiem darījumiem. Tādējādi ir veikti grozījumi attiecīgajās Direktīvas 2006/112/EK normās, kas attiecas uz minētajiem darījumiem. Līdz šim Latvijā nebija ieviesta samazināta PVN likme mākslas darbu, kolekciju priekšmetu vai senlietu importam, tādējādi nav nepieciešams veikt grozījumus PVN likumā.
Direktīvas 2022/542 1.panta 1. un 2.punkts attiecas uz pakalpojumu vietas noteikšanas nosacījumiem virtuālajiem kultūras un sporta pasākumiem un pārņemams PVN likumā.
Ar Direktīvas 2022/542 1.panta 5., 7., 12. (attiecībā uz 103.panta svītrošanu un 20. punktu) ir veikti grozījumi Direktīvas 2006/112/EK regulējumā attiecībā uz samazinātas PVN likmes piemērošanu mākslas darbu, kolekciju priekšmetu vai senlietu piegādēm. Līdz šim dalībvalstīm bija iespēja piemērot samazināto PVN likmi minēto preču importam, savukārt ar Direktīvas 2022/542 šī iespēja ir paplašināta, ļaut samazināto PVN likmi piemērot arī citiem ar PVN apliekamajiem darījumiem. Tādējādi ir veikti grozījumi attiecīgajās Direktīvas 2006/112/EK normās, kas attiecas uz minētajiem darījumiem. Līdz šim Latvijā nebija ieviesta samazināta PVN likme mākslas darbu, kolekciju priekšmetu vai senlietu importam, tādējādi nav nepieciešams veikt grozījumus PVN likumā.
Attiecīgā ES tiesību akta datums, izdevējinstitūcija, numurs, veids un nosaukums
Padomes 2006.gada 28.novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu
ES TA panta numurs
Projekta vienība, kas pārņem vai ievieš A minēto
Tiek pārņemts pilnībā vai daļēji
Vai B minētais paredz stingrākas prasības un pamatojums
A
B
C
D
Direktīvas 2006/112/EK 151.panta 1.panta "a" apakšpunkts
Likumprojekta 6.pants (PVN likuma 50.panta septītās daļas 3. un 4.punkts)
Pārņemtas pilnībā
Likumprojekts neparedz stingrākas prasības
Kā ir izmantota ES tiesību aktā paredzētā rīcības brīvība dalībvalstij pārņemt vai ieviest noteiktas ES tiesību akta normas? Kādēļ?
Ar Direktīvas 2006/112/EK 151.panta 2.punktu dalībvalstīm ir piešķirta rīcības brīvība noteikt kādā procedūrā atbrīvot no PVN preču piegādes un pakalpojumu sniegšanu, ja darījumi veikti Latvijas teritorijā. Ar likumprojektu Direktīvas 2006/112/EK 151.panta 1.punkta "a" apakšpunktā noteikto dalībvalsts pienākumu atbrīvot no PVN preču piegādi un pakalpojumu sniegšanu atbilstīgi diplomātiskam un konsulāram režīmam turpmāk paredzēts īstenot vienkāršotā procedūrā, t.i. piemērot PVN 0 procentu likmi tieši, uz PVN un/vai akcīzes nodokļa atbrīvojuma sertifikāta pamata.
Saistības sniegt paziņojumu ES institūcijām un ES dalībvalstīm atbilstoši normatīvajiem aktiem, kas regulē informācijas sniegšanu par tehnisko noteikumu, valsts atbalsta piešķiršanas un finanšu noteikumu (attiecībā uz monetāro politiku) projektiem
Projekts šo jomu neskar.
Cita informācija
-
Attiecīgā ES tiesību akta datums, izdevējinstitūcija, numurs, veids un nosaukums
Padomes 2019.gada 16.decembra Direktīva (ES) 2019/2235, ar ko groza Direktīvu 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu un Direktīvu 2008/118/EK par akcīzes nodokļa piemērošanas vispārējo režīmu attiecībā uz aizsardzības pasākumiem Savienības satvarā
ES TA panta numurs
Projekta vienība, kas pārņem vai ievieš A minēto
Tiek pārņemts pilnībā vai daļēji
Vai B minētais paredz stingrākas prasības un pamatojums
A
B
C
D
Direktīvas 2019/2235 1.panta 1.punkts (Direktīvas 2006/112/EK 22.panta 1.punkts)
Likumprojekta 1.pants (PVN likuma 9.panta ceturtā daļa)
Pārņemtas pilnībā
Likumprojekts neparedz stingrākas prasības
Kā ir izmantota ES tiesību aktā paredzētā rīcības brīvība dalībvalstij pārņemt vai ieviest noteiktas ES tiesību akta normas? Kādēļ?
Projekts šo jomu neskar.
Saistības sniegt paziņojumu ES institūcijām un ES dalībvalstīm atbilstoši normatīvajiem aktiem, kas regulē informācijas sniegšanu par tehnisko noteikumu, valsts atbalsta piešķiršanas un finanšu noteikumu (attiecībā uz monetāro politiku) projektiem
Projekts šo jomu neskar.
Cita informācija
-
6. Projekta izstrādē iesaistītās institūcijas un sabiedrības līdzdalības process
Sabiedrības līdzdalība uz šo tiesību akta projektu neattiecas
Nē
6.1. Projekta izstrādē iesaistītās institūcijas
Valsts un pašvaldību institūcijas
Valsts ieņēmumu dienestsNevalstiskās organizācijas
Biedrība "Auto asociācija"Cits
Nē6.2. Sabiedrības līdzdalības organizēšanas veidi
Veids
Sabiedriskā apspriede
Saite uz sabiedrības līdzdalības rezultātiem
-
6.3. Sabiedrības līdzdalības rezultāti
-
6.4. Cita informācija
Attiecībā uz grozījumiem par īpaša PVN piemērošanas režīmu darījumos ar lietotām mantām, mākslas darbiem, kolekciju priekšmetiem un senlietām (tai skaitā lietotiem auto) tika saņemti biedrības “Auto asociācija” priekšlikumi, kas apspriesti sanāksmēs un iekļauti projektā.
Attiecībā uz grozījumiem par elektronisko sakaru, apraides un elektroniski sniegta pakalpojuma sniegšanas vietas noteikšanu tika saņemti priekšlikumi un tika organizēta tikšanās ar uzņēmumiem, kuri sniedz elektronisko sakaru pakalpojumus.
Attiecībā uz grozījumiem par elektronisko sakaru, apraides un elektroniski sniegta pakalpojuma sniegšanas vietas noteikšanu tika saņemti priekšlikumi un tika organizēta tikšanās ar uzņēmumiem, kuri sniedz elektronisko sakaru pakalpojumus.
7. Tiesību akta projekta izpildes nodrošināšana un tās ietekme uz institūcijām
Vai projekts skar šo jomu?
Jā
7.1. Projekta izpildē iesaistītās institūcijas
Institūcijas
- Valsts ieņēmumu dienests
- Ārlietu ministrija
- Veselības ministrija
7.2. Administratīvo izmaksu monetārs novērtējums
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
7.3. Atbilstības izmaksu monetārs novērtējums
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
7.4. Projekta izpildes ietekme uz pārvaldes funkcijām un institucionālo struktūru
Ietekme
Jā/Nē
Skaidrojums
1. Tiks veidota jauna institūcija
Nē
-
2. Tiks likvidēta institūcija
Nē
-
3. Tiks veikta esošās institūcijas reorganizācija
Nē
-
4. Institūcijas funkcijas un uzdevumi tiks mainīti (paplašināti vai sašaurināti)
Jā
Attiecībā uz Direktīvas 2020/285 ieviešanu tiek paplašinātas VID funkcijas attiecībā uz iekšzemes PVN maksātāju, kas vēlas piemērot 'MVU atbrīvojumu citā dalībvalstī, paziņojumu izvērtēšanu un īpašo "EX" numuru piešķiršanu. Tāpat ir paplašināts informācijas apmaiņas process ar citu ES dalībvalstu nodokļu administrācijām gan attiecībā uz iekšzemes PVN maksātājiem, kas vēlas piemērot MVU atbrīvojumu citā dalībvalstī, gan arī citu ES dalībvalstu PVN maksātājiem, kas vēlas piemērot MVU atbrīvojumu Latvijā.
Ieviešot PVN 0 procentu likmes piemērošanu tieši, uz PVN un/vai akcīzes nodokļa atbrīvojuma sertifikāta pamata preču piegādēm un pakalpojumiem, kas paredzēti diplomātisko un konsulāro pārstāvniecību oficiālajām vajadzībām, tiks paplašinātas Ārlietu ministrijas tiesības izsniegt PVN un/vai akcīzes nodokļa atbrīvojuma sertifikātu iekšzemes darījumiem un tiesības pieņemt lēmumu piešķirt personai tiesības lietot sertifikātu bez apstiprināšanas.
Ieviešot PVN 0 procentu likmes piemērošanu tieši, uz PVN un/vai akcīzes nodokļa atbrīvojuma sertifikāta pamata preču piegādēm un pakalpojumiem, kas paredzēti diplomātisko un konsulāro pārstāvniecību oficiālajām vajadzībām, tiks paplašinātas Ārlietu ministrijas tiesības izsniegt PVN un/vai akcīzes nodokļa atbrīvojuma sertifikātu iekšzemes darījumiem un tiesības pieņemt lēmumu piešķirt personai tiesības lietot sertifikātu bez apstiprināšanas.
5. Tiks veikta iekšējo institūcijas procesu efektivizācija
Jā
Ieviešot PVN 0 procentu likmes piemērošanu tieši, uz PVN un/vai akcīzes nodokļa atbrīvojuma sertifikāta pamata preču piegādēm un pakalpojumiem, kas paredzēti diplomātisko un konsulāro pārstāvniecību oficiālajām vajadzībām, VID administratīvie resursi, kas tika iesaistīti PVN atmaksas procesā diplomātisko un konsulāro pārstāvniecību iesniegto dokumentu izvērtēšanai, tiks novirzīti citu funkciju veikšanai. Savukārt Ārlietu ministrijas resursi tiks izmantoti PVN un/vai akcīzes nodokļa atbrīvojuma sertifikātu izsniegšanā un lēmumu piešķirt personai tiesības lietot sertifikātu bez apstiprināšanas pieņemšanā.
6. Tiks veikta iekšējo institūcijas procesu digitalizācija
Nē
-
7. Tiks veikta iekšējo institūcijas procesu optimizācija
Jā
Ieviešot PVN 0 procentu likmes piemērošanu tieši, uz PVN un/vai akcīzes nodokļa atbrīvojuma sertifikāta pamata preču piegādēm un pakalpojumiem, kas paredzēti diplomātisko un konsulāro pārstāvniecību oficiālajām vajadzībām, tiks optimizēti VID un Ārlietu ministrijas procesi.
8. Cita informācija
Nē
-
7.5. Cita informācija
VID un Ārlietu ministrija likumprojekta izpildi daļā par PVN 0 procentu likmes piemērošanu preču piegādēm un pakalpojumiem, kas paredzēti diplomātisko un konsulāro pārstāvniecību oficiālajām vajadzībām, realizēs esošā finansējuma ietvaros.
8. Horizontālās ietekmes
8.1. Projekta tiesiskā regulējuma ietekme
8.1.1. uz publisku pakalpojumu attīstību
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.2. uz valsts un pašvaldību informācijas un komunikācijas tehnoloģiju attīstību
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.3. uz informācijas sabiedrības politikas īstenošanu
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.4. uz Nacionālā attīstības plāna rādītājiem
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.5. uz teritoriju attīstību
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.6. uz vidi
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.7. uz klimatneitralitāti
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.8. uz iedzīvotāju sociālo situāciju
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.9. uz personu ar invaliditāti vienlīdzīgām iespējām un tiesībām
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.10. uz dzimumu līdztiesību
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.11. uz veselību
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.12. uz cilvēktiesībām, demokrātiskām vērtībām un pilsoniskās sabiedrības attīstību
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.13. uz datu aizsardzību
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.14. uz diasporu
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.15. uz profesiju reglamentāciju
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.1.16. uz bērna labākajām interesēm
Vai projekts skar šo jomu?
Nē
8.2. Cita informācija
-
Pielikumi