23-TA-1952
Noteikumi par parāda atgūšanas izdevumu pieļaujamo apmēru un izdevumiem, kuri nav atlīdzināmi
Izdoti saskaņā ar Parādu ārpustiesas atgūšanas likuma 6.panta trešo daļu
1.
Noteikumi nosaka parāda atgūšanas izdevumu pieļaujamo apmēru, kā arī izdevumus, kuri nav atlīdzināmi.
2.
Parāda atgūšanas pakalpojuma sniedzējam ir tiesības no parādnieka pieprasīt, lai tas atlīdzinātu pamatotus parāda atgūšanas izdevumus, kas atbilst šādam pieļaujamam apmēram:
2.1.
par rakstiska paziņojuma sagatavošanu un nosūtīšanu parādniekam, kurā sniegta informācija par parāda esību un aicinājums labprātīgi izpildīt kavētās maksājuma saistības, un par nepieciešamajām darbībām parādnieka faktiskās kontaktinformācijas noskaidrošanai, ja parādnieks nav sasniedzams, – kopā ne vairāk kā piecpadsmit euro;
2.2.
par citām parāda atgūšanai papildus veiktajām darbībām – kopā ne vairāk kā 21 euro parāda atgūšanas procesā, līdz parādnieks izpildījis maksājuma saistības pret parāda atgūšanas pakalpojuma sniedzēju vai kreditoru.
(Grozīts ar MK 29.10.2013. noteikumiem Nr.1203)
3.
Par neatlīdzināmiem parāda atgūšanas izdevumiem ir uzskatāmi izdevumi, kas parāda atgūšanas pakalpojuma sniedzējam radušies, veicot šādas darbības parāda atgūšanai:
3.1.
saskarsme ar parādnieku, neievērojot Parādu ārpustiesas atgūšanas likumā noteiktās prasības;
3.2.
saskarsme ar parādnieku parāda atgūšanas pakalpojuma sniedzēja noteiktajā termiņā iebildumu izteikšanai pret parāda esību, tā apmēru un samaksas termiņu pēc šo noteikumu 2.1.apakšpunktā minētā rakstiskā paziņojuma nosūtīšanas;
3.3.
rakstisks atgādinājums parādniekam par parāda esību, kas nosūtīts vairāk nekā vienu reizi 14 dienās vai vairāk par trim reizēm parāda atgūšanas procesā;
3.4.
darbības, kas veiktas pēc tam, kad parāda atgūšanas pakalpojuma sniedzējs vai kreditors no parādnieka saņēmis maksājumu par parāda atmaksu, izņemot gadījumus, kad parādnieks atmaksājis parādu, pirms parāda atgūšanas darbības sasniegušas parādnieku, bet parāda atgūšanas pakalpojuma sniedzējs šīs darbības veicis, pirms tas vai kreditors saņēmis maksājumu;
3.5.
darbības, kas nav uzskatāmas par objektīvi nepieciešamām un pamatotām parāda atgūšanai, kā arī darbības, kuras saskaņā ar Negodīgas komercprakses aizlieguma likumu atzīstamas par negodīgu komercpraksi.
4.
Noteikumi stājas spēkā 2013.gada 1.februārī.